Справа № 308/4460/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність заступника керівника Шостого Слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_4 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення, -

у с т а н о в и в:

28 березня 2025 року до Ужгородського міськрайонного суду надійшла скарга ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність заступника керівника Шостого Слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_4 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно зі скаргою та додатками до неї вбачається, що 15 березня 2025 року заявником разом з клопотанням заступнику керівника Шостого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_5 було подано письмову заяву про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 та голови військово - лікарської комісії вказаного РТЦК та СП за вчинення ними кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.

Однак повідомлення від заступника керівника Шостого слідчого відділу ТУ ДБР У м. Львові ОСОБА_6 про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань або відмови у внесенні таких заявник не отримував, а тому вирішив оскаржити вказану заяву до слідчого судді в порядку статті 303 КПК України.

Зазначає, що у заяві в порядку статті 214 КПК України було повідомлено про те, що 26 липня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 було мобілізовано його підзахисного ОСОБА_3 , який згідно медичної документації був непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, у зв?язку з наявністю хвороб, та направлено до військових частин.

Таким чином керівнику Шостого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_5 було подано письмову заяву про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 та голови військово - лікарської комісії вказаного РТЦК та СП за вчинення ними кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.

У відповідності до ст. ст. 214, 303 та 304 КПК України заявник вважає за необхідне оскаржити бездіяльність заступника керівника Шостого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_6 , якому було подано письмову заяву про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових та зобов?язати його внести такі відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 та голови військово - лікарської комісії вказаного РТЦК та СП за вчинення ними кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.

З огляду на зазначене, просить слідчого суддю Ужгородського міськрайонного суду:

1. Скаргу на бездіяльність заступника керівника Шостого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_6 прийняти до свого провадження.

2. Постановити ухвалу, якою зобов?язати заступника керівника Шостого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_7 невідкладно внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 та голови військово - лікарської комісії вказаного РТЦК та СП за вчинення ними кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України - зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб, що спричинило тяжкі наслідки; ст. 366 КК України,- складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів, якщо вони спричинили тяжкі наслідки, та направити вказані матеріали до органу досудового розслідування в порядку статті 216 цього Кодексу.

2) Постановити ухвалу, якою зобов?язати керівника спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону невідкладно внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 за незаконне утримування ОСОБА_8 в період з 27.07.2024 року по 31.07.2024 року в вказаному РТЦК та СП, перевезення по військових частинах в цей період - за ч. 2 ст. 364 КК України на негайно розпочати досудове розслідування.

3) Постановити ухвалу, якою зобов?язати керівника спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону невідкладно внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно голови ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 за умисне ненадання копії рішення (постанови) військово - лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 2 ст. 364 КК України - зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, сбодам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб, що спричинило тяжкі наслідки.

Згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 28 березня 2025 року, справа передана на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 .

Судовому розгляду скарги передує процесуальна діяльність слідчого судді, метою якої є належна організація та ефективне проведення її розгляду. Ознайомившись зі скаргою та додатками до неї, слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу належить повернути, з огляду на таке.

Статтею 7 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) серед основних засад кримінального провадження, передбачено забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, зміст якого розкривається у ст. 24 КПК.

Згідно з ч. 1 ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Тобто, виходячи з положень ст. ст. 22, 26 КПК України, на особу, яка подає скаргу покладається обов`язок доведення перед слідчим суддею факту того, що скаргу подала особа, яка має на це право; скарга підлягає розгляду в цьому суді; скарга подана у встановлений строк та на дію чи бездіяльність, що підлягають оскарженню до слідчого судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК на досудовому провадженні може бути оскаржено такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Так, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 304 КПК скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно з п.3 ч. 2 ст. 304 КПК скарга повертається, якщо: вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Згідно зі ст. 113 КПК процесуальні строки - це встановлені, зокрема, законом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням КПК.

Відповідно до ч. 3, 5, 7 ст. 115 КПК України при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку. При обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк. При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день.

З наданих матеріалів вбачається, що скарга на бездіяльність слідчого подана до слідчого судді, вже поза строком її оскарження, не порушивши питання про його поновлення.

Правило дотримання десятиденного строку на оскарження до слідчого судді рішення слідчого має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Суд звертає увагу, що у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України", Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави.

Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності.

При цьому особа, яка бажає подати скаргу має діяти сумлінно для того щоб ефективно реалізувати своє право.

Відповідно до положення ст. 116 КПК України, процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Як вбачається зі скарги, 15.03.2025 року ОСОБА_2 звернувся до заступника керівника Шостого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_5 та ним було подано письмову заяву про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 та голови військово - лікарської комісії вказаного РТЦК та СП за вчинення ними кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України

При цьому, заявник до поданої скарги долучає копію цієї заяви, яка датована 10.03.2025 року. Слідчий суддя зазначає, що в матеріалах скарги відсутні докази на підтвердження дати отримання заступником керівника Шостого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_9 заяви про вчинення кримінального правопорушення, поданої ОСОБА_2 , тобто дану обставину заявник жодними доказами не підтверджує. Крім того, з матеріалів скарги не можливо встановити коли саме слідчий отримав заяву про вчинення кримінального правопорушення, доказів того, що дана заява від 10.03.2025 року була подана скаржником та отримана слідчим саме 15.03.2025 року заявником суду не надано.

З наведеного вбачається, що звертаючись до слідчого судді із скаргою заявник не надає підтверджень про звернення із відповідною заявою до слідчого у порядку ст. 214 КПК України, разом із тим у скарзі зазначає що заявник звертався до слідчого ТУ ДБР з даною заявою. Однак, коли отримана така заява адресатом не зазначає і не надає на підтвердження даної обставини жодних доказів.

Неподання заявником до скарги належних доказів, з урахуванням вимог ст. ст. 7, 22, 26 КПК України щодо диспозитивності кримінального провадження, унеможливлює визначення слідчим суддею питання щодо додержання встановлених ст. 303 КПК України підстав звернення суб`єкта з відповідної скаргою, що має істотне значення при вирішенні питання про прийняття скарги до розгляду.

Слідчий суддя вважає за необхідне вказати на те, що КПК України не передбачає заборон щодо повторного подання відповідної скарги у випадку її оформлення з дотриманням відповідних норм діючого законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо: 1) скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; 2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді; 3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Згідно з ч. 7 ст. 304 КПК повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 303, 304, 372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність заступника керівника Шостого Слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_4 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення - повернути заявнику. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду впродовж п`яти днів з дня отримання її копії.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1