Справа № 947/1797/25
Провадження № 1-кс/947/1195/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 01.08.2024 за № 0000971 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 240, ч. 1 ст. 209 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 01.08.2024 за № 0000971 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 240, ч. 1 ст. 209 КК України.

У клопотанні сторона обвинувачення, з метою збереження речового доказу, просить накласти арешт із забороною користування, розпорядження та відчуження на майно, яке вилучено 15.01.2025 року, під час проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 від 13.01.2025року на земельній ділянці з кадастровим номером :01:002:0281за наступними координатами: 5176077,10, 6317888,07.

Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явились, натомість слідча ОСОБА_3 надала заяву в якій просила розглянути клопотання без її участі, вимоги клопотання підтримала.

Власник, користувач та його представник у судове засідання не з`явились, про розгляд клопотання сповіщались належним чином, від адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 надійшли до суду письмові заперечення у яких просить відмовити у задоволенні клопотання, мотивуючи тим, що вилучений транспортний засіб не є предметом злочину, та використовувався підозрюваним виключно для потреб сім`ї.

У зв`язку з неявкою учасників процесу, та зважаючи на стислі строки розгляду клопотання, керуючись вимогами ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про можливість розгляду такого клопотання за відсутності наведених осіб.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

В ході судового розгляду встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.08.2024 за № 0000971 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1 ст. 209, ч.3 ст. 240 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що в адміністративних межах Усатівської сільської громади Одеського району Одеської області за межами населеного пункту Іллінка на земельній ділянці з кадастровим номером :01:002:0281 із координатами розміщення входу до місця видобування 5176077,10., 6317888,07 під поверхнею земельної ділянки здійснюється діяльність, пов`язана з видобутком корисних копалин (вапняк, камінь пиляльний), шахтним промислом, суб`єктом господарювання Мале підприємство «РУБІН» ТОВ (), залучивши до даного незаконного видобутку третіх осіб.

У зв`язку із відсутністю у витязі інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку власника земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0281 на якій провадиться діяльність, згідно п. 24 Перехідних положень Земельного кодексу України земельні ділянки, які перебувають за межами населених пунктів, не перебувають у користуванні чи власності державних підприємств відносяться до земель комунальної власності (ОТГ). Відповідно до чого, господарська діяльність у вигляді незаконного видобутку та реалізації копалин провадиться за земельній ділянці комунальної власності, яка фактично належить Усатівській сільській громади.

Згідно інформації Державного геологічного порталу встановлено, що Малому підприємству «РУБІН» ТОВ Державною службою геології та надр України надано спецдозвіл № 5224 від 07.06.2021 на Геологічне вивчення надр, в тому числі дослідно-промислова розробка родовищ корисних копалин загальнодержавного значення, ділянки Тихівська, на площу 6,1 га, корисної копалини Вапняк.

Під час здійснення первинного порівняльного аналізу географічних координат, відповідно баз даних та цифрових карт геологічного змісту за дозволами Державної служби геології та надр України на проведення видобувної діяльності та координат фактичного провадження діяльності встановлено, що суб`єктами господарювання здійснюється видобуток корисних копалин без відповідного спеціального дозволу на видобуток та користування надрами межі координат яких, у зв`язку з відсутністю спеціального дозволу, не визначено Державною службою геології та надр України за місцем знаходження земельної ділянки.

Згідно отриманої інформації відносно Малого підприємства «РУБІН» ТОВ, які залучили до своєї протиправної діяльності третіх осіб встановлено, що вказані суб`єкти господарювання в порушенні вимог чинного законодавства шляхом прикриття своєї злочинної діяльності отриманим спецдозволом на Геологічне вивчення надр, в тому числі дослідно-промислову розробку родовищ корисних копалин загальнодержавного значення фактично здійснюють діяльність із промислового видобутку, перевезення, а також реалізації корисних копалин поза межами наданого підприємству спецдозволу № 5224. Видобута копалина реалізується за готівкові грошові кошти у розмірі 25 грн за 1 одиницю обтесаної цегли вапняку.

Видобуток корисної копалини (вапняк) проводиться за допомогою спеціалізованої техніки шахтним способом із облаштуванням місця входу до шахти металевими воротами.

В подальшому, видобута корисна копалина із залученням спеціальної техніки вивантажується на відкриту земельну ділянку із вищевказаними координатами, де перевантажується на транспортні засоби для її подальшої реалізації.

У ході проведення досудового розслідування було встановлено, що незаконний видобуток корисних копалин здійснюється на земельній ділянці з кадастровим номером :01:002:0281 у родовище за наступними координатами: 5175737,21., 6318041,32 та 5175536,24., 6318269,96, 6318269,96 та 5175536,24, 6318269,96,яка розташована в адміністративних межах Усатівської сільської громади Одеського району Одеської області за межами населеного пункту Іллінка шахтним промислом суб`єктами господарювання Малого підприємства «РУБІН» ТОВ ().

15.01.2025 в ході проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 від 13.01.2025 проведений обшук на земельній ділянці з кадастровим номером :01:002:0281 за наступними координатами: 5176077,10, 6317888,07під час якого виявлено та вилучено:

- транспортний засіб «ВАЗ 2102» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , № шасі НОМЕР_2 ;

- ключі запалювання від транспортного засобу «ВАЗ 2102» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , № шасі НОМЕР_2 ;

15.01.2025 слідчий у даному кримінальному провадженні прийнято процесуальне рішення та в порядку ст. 110 КПК України винесено постанову про визнання вилученого майна речовим доказом.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом у порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого; обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до положень ст.170 КПК України майно, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину може бути арештоване на підставі рішення слідчого судді. Арешт майна може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться чи зберігаються в банках або інших фінансових установах. Арешт майна може бути застосований з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України встановлено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження, досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків

В ході досудового розслідування встановлено, що до обставин даного кримінального провадження ймовірно може бути причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 який є шахтарем Малого підприємства «РУБІН» ТОВ.

Оперативним шляхом встановлено, що ОСОБА_6 у своїй діяльності використовує транспортний засіб марки «ВАЗ 2102» з реєстраційним номером НОМЕР_1 .

Імовірна причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень підтверджується, зокрема рапортом оперуповноваженого 4 го відділу УСР в Одеській області ДСР НП України, та іншими матеріалами долученими до клопотання.

Відповідно до реєстраційної картки на транспортний засіб, автомобіль марки «ВАЗ 2102» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , № шасі НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже, в даному випадку слідчий суддя не виключає тих обставин, що вилучений транспортний засіб «ВАЗ 2102» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , № шасі НОМЕР_2 міг використовувався для реалізації злочинної схеми, зокрема для перевезення незаконного здобутих корисних копалин у зв`язку з чим зазначений транспортний засіб є знаряддям злочину та відповідає категорії речових доказів, що власне підтверджується долученою до клопотання постановою про визнання речових доказів від, а отже, воно потребує збереження, в цілях його подальшого дослідження.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

Викладене переконує слідчого суддю у тому, що мета цього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобігання цьому ризику може бути досягнута.

Так, приймаючи до уваги викладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінальних правопорушень за фактом вчинення яких розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, даних про необхідність призначення відповідних судових експертиз, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні постановою слідчого, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вилучене майно .

Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження є оціночними поняттями. Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що будь-яке втручання у право особи з боку держави має забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

На переконання слідчого судді, загальні інтереси суспільства у вигляді досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України (зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування тощо), виправдовують ступінь втручання у право власності особи, яке пов`язане з накладенням арешту на належне їй майно.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні,

Мета судового контролю полягає в тому, щоб досудове розслідування в кримінальних провадженнях проводилось із дотриманням принципу верховенства права.

У порядку встановленому КПК, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення даного клопотання.

Одночасно слідчий суддя наголошує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або невідворотним позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, проте таке обмеження має тимчасовий характер.

На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що мав місце факт вчинення кримінального правопорушення та про необхідність накладення арешту на майно на підставі ч.2 ст.170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 01.08.2024 за № 0000971за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 240, ч. 1 ст. 209 КК України - задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування, розпорядження та відчуження на майно, яке вилучено 15.01.2025 року, під час проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 13.01.2025 року на земельній ділянці з кадастровим номером :01:002:0281за наступними координатами: 5176077,10, 6317888,07, а саме на:

- транспортний засіб «ВАЗ 2102» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , № шасі НОМЕР_2 ;

- ключі запалювання від транспортного засобу «ВАЗ 2102» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , № шасі НОМЕР_2 .

Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1