ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/9825/24

Номер провадження 1-кп/495/180/2025

07 лютого 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

провівши в приміщенні суду судове засідання по розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001211 відомості про яке внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 21.08.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Білгород-Дністровський, не одруженого, з середньою освітою, інвалідності не має, не депутата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуваючого, військовослужбовця за контрактом військової частини НОМЕР_1 у військовому званні солдат

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 у період 17-18 серпня 2024 року, більш точний час в ході досудового слідства встановити не надалось можливим, у невстановленої особи, шляхом інтернет-замовлення та доставку через відділення компанії з логістики «Нова пошта» незаконно придбав один полімерний пакетик із застібкою з грудочкоподібною речовиною білого кольору та паперовий згорток з грудочкоподібною речовиною білого кольору, яка містить психотропну речовину амфетамін, яку ОСОБА_4 зберігав при собі у своїх особистих речах для особистого вживання, без мети збуту, до моменту, коли 20.08.2024 у період часу з 23.00 год. до 23.22 год. працівниками поліції під час проведення огляду місця події у приміщенні службового кабінету №1 приміщення штабу військової частини НОМЕР_1 з місцем дислокації АДРЕСА_1 вилучено вказану психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, загальною масою 14,229 г. Кількісний вміст амфетаміну у даній речовині становить 10,350г.

Відповідно до Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 22.12.2006 та постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06 травня 2000 року «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» зі змінами та доповненнями, амфетамін (таблиця № 2 список № 2) віднесений до психотропної речовини, обіг якої обмежено.

Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я Комітету з контролю за наркотиками № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», вилучена психотропна речовина, обіг якої обмежено амфетамін масою 10,350 грам відноситься до великих розмірів психотропних речовин.

Таким чином ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав психотропну речовину у великих розмірах, без мети збуту, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_4 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

Із постанови Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у справі № 521/844/21 випливає, що роз`яснення учасникам судового провадження підстав та наслідків його здійснення за ч. 3 ст. 349 КПК не повинно мати формальний характер. Це означає, що суд, перш ніж постановити рішення про здійснення розгляду кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК, повинен роз`яснити суть цієї норми, при цьому не обмежитися цитуванням самої статті, а у доступній, чіткій та конкретизованій формі викласти її зміст, тим самим дати розгорнуте пояснення сторонам. Метою такого роз`яснення є однакове, правильне і точне розуміння всіма учасниками судового провадження змісту цієї норми, виявлення її сутності, яку законодавець вклав у словесне формулювання. Водночас суд має упевнитися і в тому, що учасниками судового провадження суть такого роз`яснення сприйнята правильно та переконатися в добровільності їх позицій.

Отже, визнання вини, незаперечення фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації своїх дій, правильне розуміння та усвідомлення змісту обставин злочину, в якому особа обвинувачується, правові наслідки розгляду на підставі ч. 3 ст. 349 КПК, а також відсутність сумнівів у добровільності позиції щодо усвідомлення обвинуваченим цих обставин є передумовами можливості здійснення розгляду провадження в зазначеному порядку.

Під час судового розгляду обвинувачений усвідомлено відмовився від повного розгляду справи у встановленому законом порядку, а дійсність і добровільність вказаної відмови перевірена судом, свою винуватість у інкримінованому йому кримінальному проступку - незаконному придбанні, зберіганні психотропної речовини у великих розмірах, без мети збуту, погодився із кваліфікацією дій за ч. 2 ст. 309 КК України, та визнав повністю, підтвердив викладені в обвинувальному акті фактичні обставини, та дав згоду на розгляд кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, заявивши, що розуміє зміст цих обставин. При цьому суд переконався у правильності розуміння ОСОБА_4 змісту обвинувачення, у добровільності його позиції і належно роз`яснив, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Після чіткого, детального та розгорнутого пояснення судом змісту норми ч. 3 ст. 349 КПК України обвинувачений ствердно заявив про бажання здійснення судового розгляду за вказаним порядком з правовими наслідками такого розгляду. Зазначене підтримав прокурор.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, підтвердив зазначені у обвинувальному акті обставини, зазначив, що щиро кається у вчиненому та просив його суворо не карати.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, так як він незаконно придбав та зберігав психотропну речовину у великих розмірах, без мети збуту.

Таким чином суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопрушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановлених положеннями ст. 50 КК України його мети, за якими покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.65 КК України суд призначає покарання:1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; та 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Виходячи із указаної мети й принципів справедливості та індивідуалізації, покарання за своїм видом і розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Саме така позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 13 березня 2023 року у справі № 127/10995/19, яку суд застосовує у відповідності до приписів ч. 6 ст. 368 КПК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд ураховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, що згідно зі ст. 12 КК України, є кримінальним проступком та тяжкими умисними злочинами проти власності та проти авторитету органів державної влади, зокрема, відшкодування заподіяної матеріальної шкоди; дані про особу винного, який є військовослужбовцем військової служби під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, проживав за місцем реєстрації, під наглядом в наркологічному чи психоневрологічному диспансерах не перебуває, визнав свою винуватість, характеризується посередньо.

Відповідно до ст. 66 КК України суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Зважаючи на особу винного та фактичні конкретні обставини у даному кримінальному провадженні у їх сукупності, без застосування ст.314-1 КПК України, яка є правом суду, а не обов`язком, указаний випадок не є винятковим, і указане питання перед судом учасниками судового провадження не порушувалося, відповідно до постанови Верховного Суду від 07.06.18. (справа № 534/2180/16-к), суд призначає покарання у межах санкції інкримінованої статті: за ч. 2 ст.309 КК України штраф.

Саме такий вид та розмір покарання засновані на вимогах виваженості та справедливості, відповідають принципу індивідуалізації покарання та адекватності вчиненому. Підстави для призначення більш суворого чи більш м`якого покарання відсутні. Правових підстав для призначення обвинуваченому покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання, тобто на підставі ст. 69 КК України, суд не знаходить.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати на проведення судової експертизи в сумі 5300,96 грн. слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Речові докази по справі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін слід знищити.

Речовий доказ мобільний телефон Redmi 7A IMEI НОМЕР_2 IMEI НОМЕР_3 повернути ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 128, 368-370, 373-374, 376 , 392-395 ч. 16 ст. 615 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 2 тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири) тисячі гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 5300,96 грн (п`ять тисяч триста гривень 96 коп) на проведення судової експертизи.

Речові докази по справі:

-психотропну речовину амфетамін, яка зберігається у Білгород-Дністровському РВП ГУНП в Одеській області(квитанція №702 від 16.09.2024) знищити;

- мобільний телефон Redmi 7A IMEI НОМЕР_2 IMEI НОМЕР_3 , який зберігається у Білгород-Дністровському РВП ГУНП в Одеській області(квитанція №2809 від 16.09.2024) повернути ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_5