Справа № 484/6519/24
Провадження № 1-кп/484/149/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.01.2025 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську, в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002532 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Берізки Кривоозерського р-ну Миколаївської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за мобілізацією на посаді стрільця - снайпера 2 відділення охорони 3 взводу охорони 5 роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення: прокурор - ОСОБА_4

сторона захисту: обвинувачений - ОСОБА_3 , захисник - адвокат ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» ОСОБА_3 було призвано на військову службу за мобілізацією та наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01.03.2022 за №18 направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.03.2022 №43, солдата ОСОБА_3 зараховано та призначено на посаду стрільця - снайпера 2 відділення охорони 3 взводу охорони 5 роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат».

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з 01.03.2022, тобто з моменту відправлення ОСОБА_3 для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Відповідно до ст.65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

З моменту видання Президентом України Указу «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 на території України почав діяти воєнний стан, який триває дотепер.

Згідно п. п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про запроваджений в країні воєнний стан та порядок проходження військової служби солдату ОСОБА_3 достеменно було відомо і до часу самовільного залишення місця служби, останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Однак, діючи в порушення вимог вищевказаних нормативних актів, солдат ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисного кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби за наступних обставин.

У зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, основні сили батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 були виведені в місце тимчасової дислокації в АДРЕСА_1 , у тому числі і ОСОБА_3 .

Проте 25.08.2022, більш точний час в ході проведення досудового слідства встановити не надалось можливим, солдат ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією на посаді стрільця - снайпера 2 відділення охорони 3 взводу охорони 5 роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, в порушення вимог вищезазначеного законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце тимчасової дислокації батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 та незаконно перебував поза його межами, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

01.09.2022 солдат ОСОБА_3 повернувся до військової частини НОМЕР_1 .

Крім того, 12.10.2022, більш точний час в ході проведення досудового слідства встановити не надалось можливим, солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією на посаді стрільця - снайпера 2 відділення охорони 3 взводу охорони 5 роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, в порушення вимог вищезазначеного законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце тимчасової дислокації батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 та незаконно перебував поза його межами, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

18.10.2022 солдат ОСОБА_3 повернувся до військової частини НОМЕР_1 .

Крім того, 01.11.2022, більш точний час в ході проведення досудового слідства встановити не надалось можливим, солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією на посаді стрільця - снайпера 2 відділення охорони 3 взводу охорони 5 роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, в порушення вимог вищезазначеного законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце тимчасової дислокації батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 та незаконно перебував поза його межами, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

08.11.2022 солдат ОСОБА_3 повернувся до військової частини НОМЕР_1 .

Незаконно перебуваючи поза місцем служби, солдат ОСОБА_3 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Таким чином, солдат ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що у період часу з 25.08.2022 по 01.09.2022, 12.10.2022 по 18.10.2022 та 01.11.2022 по 08.11.2022, більш точний час в ході проведення досудового слідства встановити не надалось можливим, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією на посаді стрільця - снайпера 2 відділення охорони 3 взводу охорони 5 роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце тимчасової дислокації батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 та незаконно перебував поза його межами, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - самовільному залишенні місця служби, вчинене військовослужбовцем, більше трьох діб, вчинені повторно протягом року, в умовах воєнного стану (В редакції Закону від 06.11.2022 за 2690-IX).

В судовому засіданні прокурором було заявлене клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , посилаючись на те, що 07.09.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення та проходження військової служби під час дії військового стану» від 20.08.2024 № 3902-IX, яким внесено зміни до положень статті 401 КК України та, на виконання вимог вказаної статті, обвинувачений звернувся до військової частини НОМЕР_2 з метою призначення його на відповідну посаду та продовження проходження військової служби, що, на думку прокурора, є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора, просив звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження, оскільки, дійсно, він звернувся до військової частини НОМЕР_2 з метою призначення його на відповідну посаду та продовження проходження військової служби і командир військової частини надав таку згоду.

Захисник в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Згідно статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до частини 1 статті 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, в тому числі до осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення та проходження військової служби під час дії військового стану» від 20.08.2024 № 3902-IX, який набрав чинності 07.09.2024 року, доповнено норму частини 5 статті 401 КК України, а саме визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 КК України, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною 5 статті 401 КК України, прокурор або суд повинен отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким обвинуваченим.

Відповідно до частини 5 статті 401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Відповідно частини 3 статті 288 КПК України, у разі закриття судом кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною 5 статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 був призваний на військову службу за мобілізацією та у період військового стану до кримінальної відповідальності за статтями 407, 408 КК України не притягувався.

Окрім того, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до частини 5 статті 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши від прокурора згоду командира військової частини НОМЕР_2 на таке звільнення обвинуваченого, суд вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню і приходить до висновку про можливість закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , на підставі частини 5 статті 401 КК України.

Обраний ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.11.2024 обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - слід скасувати і звільнити ОСОБА_3 з-під варти із зали суду.

На підставі викладеного, керуючись статтею 5, 401 КК України, статтями 286, 288 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закриття провадження, на підставі ч.5 ст. 401 КК України - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002532, за обвинуваченням ОСОБА_3 - закрити, на підставі частини 5 статті 401 КК України.

Зобов`язати ОСОБА_3 , після набрання ухвалою законної сили, протягом 72 (сімдесяти двох) годин прибути до військової частини НОМЕР_2 для проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 невідкладно поновити ОСОБА_3 на військовій службі.

Обраний ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.11.2024 обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - скасувати і звільнити його з-під варти із зали суду негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1