ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11-кп/818/299/25 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст.186 КК України
УХВАЛА

Іменем України

09 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова в режимі відеоконференції кримінальне провадженняза апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Московського районного суду м. Харкова від 03.07.2024 року стосовно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, із середньою освітою, який офіційно не працевлаштований, не одружений, не має зареєстрованого місця проживання, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- вироком Московського районного суду м. Харкова від 06.12.2010 за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років, вирок змінено ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 03.11.2011 - знижено покарання за ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі, в іншій частині вирок залишений без змін;

- вироком Московського районного суду м. Харкова від 17.10.2018 за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 7 місяців, 17.06.2020 звільнений за відбуттям строку покарання;

засуджений за ч. 4 ст. 186 КК України до 7 років 2 місяці. позбавлення волі.

Крім того, цим же рішенням суду вирішена доля речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно вироку, 08.09.2023 приблизно о 13-30 год. ОСОБА_8 (обвинувачений) у період дії в Україні воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, строк дії якого продовжено Указом Президента України № 451/2023 від 26.07.2023 на 90 діб, знаходився неподалік будинку № 8-Б по вулиці Бучми в місті Харкові, де побачив раніше не знайомому йому ОСОБА_9 , яка є особою похилого віку, що слідувала до дому, на шиї якої знаходився ланцюжок із золота 585 проби вагою 11 грамів. В цей час у ОСОБА_8 виник злочинний, протиправний умисел, направлений на відкрите заволодіння цінним майном потерпілої ОСОБА_9 , а саме вказаним ланцюжком.

Далі ОСОБА_8 , перебуваючи безпосередньо біля сходів під?їзду № 3 будинку АДРЕСА_2 , 08.09.2023 приблизно о 13-33 год., реалізуючи свій злочинний прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, повторно, в умовах дії воєнного стану, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом відкритого заволодіння чужим майном, без застосування насильства, скориставшись своєю фізичною перевагою і тим фактом, що ОСОБА_9 є особою похилого віку та не зможе чинити опір його противоправним діям, шляхом застосування фізичної сили здійснив різкий поривчастий рух та схопив своєю правою рукою ланцюжок із золота 585 проби вагою 11 грамів, вартістю згідно висновку експерта 18700,00 грн., одягнений на шиї ОСОБА_9 , та шляхом ривку зірвав його.

Після цього ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, не бажаючи бути викритим, з місця вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим майном зник, обернувши його на свою користь і розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на суму 18700,00 грн.

Крім того, 09.09.2023 приблизно о 10-20 год. ОСОБА_8 у період дії в Україні воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, строк дії якого продовжено Указом Президента України № 451/2023 від 26.07.2023 на 90 діб, знаходився неподалік будинку № 21-А по вулиці Гвардійців Широнінців в місті Харкові, де побачив раніше не знайомому йому ОСОБА_10 , яка є особою похилого віку, що слідувала до дому, на шиї якої знаходився ланцюжок із золота 585 проби вагою 3,08 грамів і хрестик із золота 585 проби вагою 2,09 грамів. В цей час у ОСОБА_8 виник злочинний, протиправний умисел, направлений на відкрите заволодіння цінним майном потерпілої ОСОБА_10 , а саме вказаними ланцюжком та хрестиком.

Далі ОСОБА_8 , перебуваючи безпосередньо біля сходів під?їзду № 3 будинку АДРЕСА_3 , 09.09.2023 приблизно о 10-23 год. реалізуючи свій злочинний прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, повторно, в умовах дії воєнного стану, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом відкритого заволодіння чужим майном, без застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, скориставшись своєю фізичною перевагою, тим фактом, що ОСОБА_10 є особою похилого віку та не зможе чинити опір його противоправним діям, шляхом застосування фізичної сили здійснив різкий поривчастий рух та схопив своєю правою рукою ланцюжок із золота 585 проби вагою 3,08 грамів, вартістю згідно висновку експерта 5496,69 грн., на якому висів хрестик із золота 585 проби вагою 2,09 грамів, вартістю згідно висновку експерта 3729,90 грн., що одягнені на шиї ОСОБА_10 , та шляхом ривку зірвав вказані ланцюжок та хрестик.

Після цього ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, не бажаючи бути викритим, з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник, обернувши його на свою користь і розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 9226,59 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок змінити в частині призначеного покарання, та звільнити на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, з`ясувавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з вироку суду (т. 1 а. с. 235 - 240), фактичні обставини справи встановлені у порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, що позбавляє права учасників судового провадження оскаржувати їх.

На думку колегії суддів, зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано у повному обсязі.

Дії ОСОБА_8 суд правильно кваліфікував за ч. 4 ст. 186 КК України, а самевідкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Таким чином, відповідно до раніше наведеної правової норми апеляційна інстанція перевіряючи вирок в частині призначення обвинуваченому покарання виходить з положень ст. 65 КК України, що суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. п. 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальній стан тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Вирішуючи питання про призначення покаранняОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував: характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який, за змістом ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином; особу обвинуваченого, який раніше судимий, офіційно не працевлаштований, не одружений, дітей не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Крім того, суд визнав обставинами, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, обставинами, які обтяжують покарання, суд визнав вчинення кримінальних правопорушень щодо осіб похилого віку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, і також вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів не можливе без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, оскільки останній для себе правильних висновків не зробив та знов вчинив корисливий злочин, тому законних та обґрунтованих підстав для застосування до ОСОБА_8 вимог ст. 75 КК України, суд апеляційної інстанції не вбачає.

З урахуванням вищезазначених обставин, даних про особу обвинуваченого призначене судом першої інстанції покарання на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправленняОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому відповідає вимогам ст. 50 та 65 КК України, оскільки за своїм видом та розміром є справедливим.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дотримався вимог процесуального і матеріального права, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а розмір призначеного покарання, виходячи з положення ст. 414 КПК України, за переконанням колегії суддів, не можна вважати явно несправедливим через суворість, як то вважає обвинувачений.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення, а оскільки апеляційною інстанцією не встановлені підстави для зміни чи скасування судового рішення, то вирок суду залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 414, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Вирок Московського районного суду м. Харкова від 03.07.2024 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді