ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №:11-кп/818/573/25 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
Категорія: приведення вироку у
відповідність до вимог Закону
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді Курила О.М., суддів Люшні А.І. та Гєрцика Р.В., при секретареві Маленку В.В., з участю прокурора Сороки М.К., без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме самого засудженого ОСОБА_1 , належним чином повідомленого про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 11 2024 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою клопотання засудженого ОСОБА_1 задоволено та приведено вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 08 2023 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого було засуджено за частиною 1 статті 309, частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року, а саме виключено з вироку суду обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України за епізодами, які мали місце з жовтня 2022 року по 21 січня 2023 року, з 03 10 2022 року по 04 10 2022 рік, з 08 10 2022 року по 25 11 2022 рік, з 02 11 2022 року по 02 02 2023 рік, з 07 12 2022 року по 08 12 2022 рік, 16 12 2022 року по 10 02 2023 рік, з 23 12 2022 року по 09 01 2023 рік, з 02 01 2023 року по 03 01 2023 рік, з 03 01 2023 року по 01 02 2023 рік, з 05 01 2023 року по 07 01 2023 рік, з 07 01 2023 року по 07 02 2023 рік, з 08 01 2023 року по 09 01 2023 рік, з січня 2023 року по 03 02 2023 рік, з 27 01 2023 року по 28 01 2023 рік, з 16-00 години по 19-40 годину 09 02 2023 року, з 15 02 2023 року по 16 02 2023 року, з 18 02 2023 року по 19 02 2023 року, з 24 02 2023 року по 25 02 2023 року, з 16-00 години по 19-40 годину 09 02 2023 року.

В іншій частині вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 08 2023 року залишено без змін.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 11 2024 року, пом`якшивши йому покарання та звільнивши з під варти.

В обґрунтування вказаної ухвали засуджений зазначив, що суд першої інстанції під час постановлення вказаного рішення, не вірно розтлумачив положення Закону України № 3886-IX та безпідставно не призначив йому більш м`якого покарання, а саме у виді штрафу чи громадських робіт.

Позиції учасників апеляційного провадження.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції засуджений ОСОБА_1 підтримав свої апеляційні вимоги та просив про їх задоволення.

Прокурор у кримінальному провадженні заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, вважаючи рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого, думку прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями частини 1 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений статті 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з частиною 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пунктом 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 08 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 309, частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України та призначено покарання: за частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України 1 рік обмеження волі; на підставі частини 4 статті 70 Кримінального кодексу України з урахуванням вироку Київського районного суду м. Полтави від 20 07 2022 року за сукупністю злочинів призначено покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 2 років обмеження волі; за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України 6 років позбавлення волі. На підставі частини 1 статті 71, статті 72 Кримінального кодексу України, за сукупністю вироків з урахуванням вироку Полтавського апеляційного суду від 16 06 2022 року шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання до покарання за цим вироком та остаточно призначено покарання у виді 6 років 3 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 05 10 2023 року, вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 08 2023 року по справі щодо ОСОБА_1 , обвинуваченого за частиною 1 статті 309, частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України змінено. Апеляційну скаргу прокурорів задоволено частково. Постановлено вважати ОСОБА_1 засудженим за частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України до покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі частини 4 статті 70 Кримінального кодексу України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Київського районного суду м. Полтави від 20.07.2022 року вважати ОСОБА_1 таким, якому визначене остаточне покарання у виді 2 років обмеження волі. Вважати ОСОБА_1 засудженим за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України до покарання у виді 6 років позбавлення волі. На підставі частини 1 статті 71, статті 72 Кримінального кодексу України за сукупністю вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20 09 2018 року, з урахуванням вироку Полтавського апеляційного суду від 16 06 2022 року та вироку Київського районного суду м. Полтави від 20 07 2022 року, постановленого в порядку частини 4 статті 70 Кримінального кодексу України, шляхом приєднання невідбутої частини покарання за вищевказаними вироками до покарання призначеного за цим вироком, вважати ОСОБА_1 таким, якому остаточно призначено покарання у виді 6 років 3 місяців позбавлення волі.

Згідно оскаржуваної ухвали у зв`язку з декриміналізацією діяння, за епізодами таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого ОСОБА_1 в умовах воєнного стану, які мали місце з жовтня 2022 року по 21 січня 2023 року, з 03 10 2022 року по 04 10 2022 рік, з 08 10 2022 року по 25 11 2022 рік, з 02 11 2022 року по 02 02 2023 рік, з 07 12 2022 року по 08 12 2022 рік, 16 12 2022 року по 10 02 2023 рік, з 23 12 2022 року по 09 01 2023 рік, з 02 01 2023 року по 03 01 2023 року, з 03 01 2023 року по 01 02 2023 року, з 05 01 2023 року по 07 01 2023 року, з 07 01 2023 року по 07 02 2023 року, з 08 01 2023 року по 09 01 2023 року, з січня 2023 року по 03 02 2023 року, з 27 01 2023 року по 28 01 2023 рік, з 16-00 години по 19-40 годину 09 02 2023 року, з 15 02 2023 року по 16 02 2023 року, з 18 02 2023 року по 19 02 2023 року, з 24 02 2023 року по 25 02 2023 рокук, з 16-00 години по 19-40 годину 09 02 2023 року, за вчинення якого вироком суду був засуджений ОСОБА_1 , вказані епізоди було виключено з вироку Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 08 2023 року.

Враховуючи, що матеріальна шкода за вказаними епізодами кримінальних правопорушень не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, оскільки він є обґрунтованим та цілком відповідає матеріалам кримінального провадження.

В той же час колегія суддів констатує, що вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 08 2023 року ОСОБА_1 засуджений за вчинення ще й інших епізодів крадіжок, які на даний час ще залишаються кримінально-караними діяннями, зокрема за епізодом з 15 10 2022 року по 11 01 2023 року, яким було спричинено матеріальну шкоду у розмірі 4941 грн; за епізодом з 14 01 2023 року по 15 01 2023 року, яким було спричинено матеріальну шкоду у розмірі 87027 грн; за епізодом з 21 01 2023 року по 23 01 2023 року, яким було спричинено матеріальну шкоду у розмірі 2862, 35 грн; за епізодом з 27 01 2023 року по 01 02 2023 року, яким спричинено матеріальну шкоду у розмірі 3894, 42 грн; за епізодом від 09 02 2023 року, яким спричинено матеріальну шкоду у розмірі 2708, 30 грн; за епізодом від 13 02 2023 року, яким спричинено матеріальну шкоду у розмірі 14093, 62 грн.

Таким чином, враховуючи, що за вказаними вище епізодами ОСОБА_1 було заподіяно матеріальну шкоду, яка перевищує розмір 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 2023 рік, який становив 2 684 грн, колегія суддів дійшла висновку щодо відсутності підстав для звільнення засудженого ОСОБА_1 від призначеного покарання за ч. 4 ст.185 КК України за вказаними вище епізодами, оскільки на теперішній час вказані діяння, відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ залишаються кримінально караними.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 11 2024 року про приведення вироку Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 08 2023 року відносно ОСОБА_1 у відповідність до вимог Закону, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді

___________ _______________ _____________

О.М. Курило А.І. Люшня Р.В. Гєрцик