Справа № 946/1217/25
Провадження № 1-кс/946/438/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2025 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`янка Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 15.06.2023 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 (п`ятсот десять) гривень,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор 19.02.2025 звернувся до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0001639 від 11.12.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.12.2024 о 18:22 годині, в касовій зоні магазину «Продукти 1046» ТОВ «АТБ-Маркет», який розташований по вулиці Торговій, 55 в м. Ізмаїлі Одеської області,між ОСОБА_4 виникла раптова сварка з охоронцем даного магазину ОСОБА_5 на ґрунті зробленого охоронцем зауваження ОСОБА_4 з приводу поведінки останнього, який намагався пройти без черги через касу магазину. Під час даної сварки ОСОБА_4 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у результаті своїх дій, умисно наніс один удар ОСОБА_5 кулаком в область обличчя, від якого ОСОБА_5 впав на спину та вдарився головою об кахельне покриття підлоги магазину. В результаті протиправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_5 отримав тілесні, ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі забиття в лобових частках та скроневій частці зліва; САК (крововиливу під м`яку мозкову оболонку); перелому скуло-орбітального комплексу справа; перелому лобової та правої тім`яної кісток; забою м`яких тканин лобової та виличної ділянки справа; забитої рани в правій навколо орбітальній ділянці; пара орбітальної гематоми справа, які складають єдиний нерозривний морфологічний комплекс черепно-мозкової травми, які викликали небезпечні для життя явища та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України: за ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.

Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду від 25.12.2024 стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 22.02.2025.

Строк дії ухвали слідчого судді від 25.12.2024, якою застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, спливає 22.02.2025.

Підготовче судове засідання за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0001639 від 11.12.2024 станом на день подання клопотання не призначено.

У судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити.

Обвинувачений в судовому засіданні вину визнав, не заперечував проти задоволення клопотання.

Вислухавши прокурора, обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 необхідно задовольнити з наступних обставин.

В судовому засіданні встановлено, що у провадженні СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області перебували матеріали кримінального провадження № 0001639 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

25.12.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_5 , протоколами допиту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , протоколом перегляду відеозапису, висновком судово-медичної експертизи, протоколом проведення слідчого експерименту від 25.12.2024 та іншими доказами в сукупності.

Обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які планується дослідити у суді.

Сукупність отриманих доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, та який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду від 25.12.2024 стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 22.02.2025.

Прокурор 19.02.2025 звернувся до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0001639 від 11.12.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор, не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу, може подавати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами ст. 199 КПК України.

Оскільки, строк дії ухвали слідчого судді від 25.12.2024, якою застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, спливає 22.02.2025, а підготовче судове засідання за обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0001639 від 11.12.2024 станом на день подання клопотання не призначено, виникла необхідність у продовженні ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

В свою чергу, відповідно до вимог ст. 178 УПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При вирішенні питання про обрання (продовження) запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Відтак, у даному кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловлено позицію, викладену у п.1 листа за №511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року, згідно якої, вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний: здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону; враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ); при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України») тощо.

Згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції та практики ЄСПЛ (рішення від 25.03.1999 року у справі «Ніколова проти Болгарії», рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України»), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою та підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_4 є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; 2) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; 3) вчинити інші кримінальні правопорушення.

Так, ризик переховування від органів досудового розслідування або суду цілком можливий, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, обвинувачений може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнути відповідальності та покарання за вчинений злочин.

Ризик незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні підтверджується тим, що обвинувачений може незаконно впливати на зазначених осіб у цьому кримінальному провадженні, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а тому обвинувачений матиме можливість незаконно впливати на свідків та потерпілого, зокрема шляхом прохань або погроз змушувати надати неправдиві показання з метою створення сприятливих для себе умов для уникнення відповідальності та покарання за вчинений злочин.

Також доведений і ризик вчиненні інших кримінальних правопорушень в тому числі і аналогічного характеру у зв`язку із тим, що раніше він вже був судимий за вчинення аналогічного злочину проти життя і здоров`я, тому з урахуванням вищевказаних обставин може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є достатнім для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні та забезпечить виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків.

Разом з тим, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 визнає своєї вини у вчиненні злочину, який пред`явлений йому в провину, а також в сукупності всі обставини, передбачені ч.1 ст.178 КПК України, а саме: 1) вагомість наявних доказів у матеріалах кримінального провадження, що вказують на причетність до вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного не перешкоджає відбуванню покарання; 4) відсутність у підозрюваного офіційного місця роботи; 5) відсутність у підозрюваного міцних соціальних зав`язків; 6) наявність судимостей.

Більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Крім того, слідчий суддя наголошує, що обрання запобіжного заходу не має на меті покарання обвинуваченого, а обраний запобіжний захід має слугувати забезпеченням виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням ризикам, встановленим статтею 177 КПК України.

Строки запобіжного заходу не можуть перевищувати 60 днів, а також строків досудового слідства, у зв`язку з чим запобіжні заходи можуть бути застосовані відповідно до строку закінчення досудового слідства та на строк, що не перевищує 60 діб.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 184, 193, 194, 196 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 20 квітня 2025 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:

1) прибувати до прокурора та суду за першою вимогою;

2) не залишати цілодобово без дозволу прокурора або суду місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала слідчого судді про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 20 квітня 2025 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 21.02.2025р. о 09:20 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1