Справа №766/1797/24
н/п 1-кп/766/1070/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

захисника (в режимі відеоконференції): ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Херсона в порядку спеціального судового провадження кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 16.01.2024 під №0000037 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сімферополь АР Крим, громадянина України, останнє відоме місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину),

передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, -

в с т а н о в и в:

I. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

З метою встановлення контролю на території тимчасово окупованого м. Херсона невстановлені особи з числа військових та представників спецслужб рф створили незаконний правоохоронний орган у м. Херсоні, а саме: «Управление ГИБДД Главного управления МВД Херсонской области», який знаходиться за адресою: вул. Вишнева, 22, м. Херсон, та почали підшукувати осіб з числа місцевого населення, у тому числі у вищевказаному новоствореному окупаційною владою незаконному правоохоронному органу.

Достовірно знаючи про вищевказані обставини, які є загальновідомим фактом, ОСОБА_5 , являючись громадянином України, фактично проживаючи у м. Херсоні, з ідеологічних та корисливих мотивів, достеменно знаючи про факт захоплення м. Херсона збройними формуваннями рф, у невстановлений досудовим розслідуванням точний час та дату, але не пізніше 09.08.2022, діючи умисно, перебуваючи у м. Херсоні, підтримуючи воєнну агресію рф на території України, погодився на пропозицію невстановлених осіб з числа військовослужбовців та представників спецслужб у м. Херсон та добровільно зайняв посаду так званого «специалиста отдела регистрации транспортных средств межрегионального регистрационно-экзаменационного отдела управления ГИБДД ГУ МВД Херсонской области», тобто посаду у незаконно створеному окупаційною владою на тимчасово окупованій території м. Херсон правоохоронному органі.

На займаній посаді «специалиста отдела регистрации транспортных средств межрегионального регистрационно-экзаменационного отдела управления ГИБДД ГУ МВД Херсонской области» ОСОБА_5 з моменту свого призначення, переслідуючи злочинні наміри та цілі, здійснює облік посвідчень водія, прийом документів для отримання (обміну) посвідчень, перевірку транспортних засобів на предмет перебування у розшуку, прийом та підготовка документів, які стали підставою для видачі посвідчень водія, прийом іспитів за знань правил дорожнього руху та навичок керування транспортними засобами, оформлення і видачу реєстраційних документів та номерних знаків до транспортних засобів.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 7 ст. 111-1 КК України як добровільне зайняття громадянином України посади у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

ІI. Застосовані судом правові процедури

Спеціальне судове провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia)

З урахуванням того, що судовий розгляд здійснювався за відсутності обвинуваченого, дотримання процедур, встановлених процесуальним законом для такого розгляду, суд вважає за необхідне мотивувати окремо.

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, надійшов до Херсонського міського суду Херсонської області для розгляду по суті.

Ухвалою суду від 06.02.2024 було призначено підготовче судове засідання.

Судом від призначення обвинувального акту до підготовчого судового засідання та до ухвалення рішення про проведення спеціального судового розгляду за відсутності обвинуваченого, було проведено судові засідання: 27.02.2024, 19.03.2024, 09.04.2024, 18.04.2024, 30.05.2024.

Про всі зазначені вище судові засідання обвинувачений повідомлявся про судовий розгляд кримінального провадження стосовно нього та мав можливість прибути до суду та скористатись своїм правом на вільний вибір захисника, користуватись своїми правами та подати до суду будь-які клопотання чи заяви. Зазначеною можливістю, наданою судом, обвинувачений ОСОБА_6 не скористався.

Процедура заочного судового розгляду не є деталізованою процесуальним законом, не має тривалої історії застосування у судовій практиці, а тому суд виходив із загальних засад кримінального провадження.

До загальних засад кримінального провадження, зокрема, відноситься: законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження доказів.

При цьому зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у ст. 7 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених законом та нормами міжнародного права.

Так, змістом абз. 1 ч. 3 ст. 323 КПК України передбачено, що судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у ч. 2 ст. 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

Згідно положень ч. 2 ст. 297-1 КПК України вбачається, що серед переліку злочинів, щодо яких може здійснюватися спеціальне досудове розслідування, наявне посилання на ст. 111-1 КК України, за якою пред`явлено обвинувачення ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 135 КПК України особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком; здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

У відповідності до положень ч. 8 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної ВР України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

На виконання зазначених положень процесуального закону, повідомлення про виклик обвинуваченого ОСОБА_5 до призначених судових засідань здійснювались шляхом направлення повісток на останню відому адресу проживання в м. Херсоні, а також було опубліковано у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме: у газеті «Урядовий кур`єр» та на сайті Офісу Генерального прокурора. Також, відповідні повідомлення про виклик до суду були завчасно опубліковані на офіційному веб-сайті Херсонського міського суду Херсонської області щодо всіх судових засідань, які призначались у кримінальному провадженні.

Водночас, не зважаючи на наявні у матеріалах провадження докази відсутності ОСОБА_5 на території України, у органу досудового слідства, прокурора та суду відсутні будь-які відомості щодо адреси можливого проживання або перебування останнього за кордоном для направлення судового повідомлення про виклик в порядку ч. 7 ст. 135 КПК України.

З огляду на наявні матеріали провадження, суд не вбачає будь-яких інших можливостей, які могли б бути використані для повідомлення обвинуваченого, водночас є мотивовані підстави стверджувати, що обвинувачений був обізнаний щодо судового провадження ще на стадії проведення судом підготовчих дій.

ІІІ. Щодо забезпечення права на захист

Відповідно до ч. 2 ст. 47 КПК України захисник зобов`язаний прибувати для участі у виконанні процесуальних дій за участю обвинуваченого. У разі неможливості прибути в призначений строк захисник зобов`язаний завчасно повідомити про таку неможливість та її причини суд, а у разі, якщо він призначений органом (установою), уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги, - також і цей орган (установу).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.49 КПК України суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо відповідно до вимог ст. 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника. У цьому провадженні участь захисника є обов`язковою з огляду на положення ч. 1 ст. 52 КПК України, оскільки висунуто обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Разом з цим, стосовно ОСОБА_5 здійснювалось спеціальне досудове розслідування, тому відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 52 КПК України участь захисника у цьому кримінальному провадженні є обов`язковою, але з моменту прийняття відповідного процесуального рішення.

Під час підготовчого судового засідання та проведення подальшого спеціального судового провадження даного кримінального провадження, судом у повному обсязі було забезпечено участь захисника для захисту інтересів обвинуваченого.

З урахуванням зазначеного, ухвалою суду від 30.05.2024 клопотання прокурора про здійснення спеціального судового розгляду було задоволено, оскільки наявними у матеріалах справи доказами належним чином доведено, що обвинувачення ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000037 від 16.01.2024 пред`явлено щодо злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, тобто того, який входить до переліку злочинів, зазначених у ч. 2 ст. 297-1 КПК України. Ухвалою суду від 28.05.2024 був призначений судовий розгляд з вирішенням питань, передбачених ч. 3 ст. 31, 314-316 КПК України.

Разом з цим, за період часу з 06.02.2024 (ухвали про призначення підготовчого судового засідання) та до виходу суду до нарадчої кімнати 20.02.2025, інформація, яка стосувалася всіх призначених судових засідань, своєчасно публікувалася та була доступною через офіційний веб-сайт суду та публікацій у ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження.

За час судового розгляду обвинувачений міг визначитися з провадженням проти нього, та усвідомлюючи, що у нього виник юридичний обов`язок постати перед судом, однак не змінив свою процесуальну поведінку та продовжив подальше ухилення від виконання своїх процесуальних обов`язків.

Підсумовуючи, суд констатує, що всі передбачені КПК України умови для проведення судового за спеціальною процедурою «in absentia», судом виконані та дотримані у повному обсязі.

IV. Позиція сторін кримінального провадження

Прокурор в ході судових дебатів висловив позицію, щодо повної доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину. Просив визнати обвинуваченого ОСОБА_5 винним та призначити відповідне покарання в межах санкції ч. 7 ст. 111-1 КК України, застосувавши додаткове покарання як у виді позбавлення права обіймати певні посади, так і конфіскацію всього майна.

Захисник просив призначити покарання в мінімальних межах санкції ч. 7 ст. 111-1 КК України, врахувавши, що обвинувачений опинився в умовах окупації в м. Херсоні, а тому за відсутності умов для роботи мав працювати, щоб мати можливість себе утримувати. Просив суд звернути увагу на ту обставину, що під час огляду службового приміщення по вул. Вишневій, 22, в м. Херсоні, наявні ознаки того, що огляд там проводився не вперше і доступ до приміщення був неодноразовим, що ставить під сумнів достовірність вилучених там документів.

V. Докази, досліджені судом на підтвердження вини та обставин вчиненого кримінального правопорушення

Відповідно до ст. ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 25.01.2024 (справа №490/407/24, н/п №1-кс/490/475/2024), по даному кримінальному провадженню здійснювалося спеціальне досудове розслідування.

Так вина ОСОБА_5 у вчиненні поставленого йому у провину кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, за вказаних вище обставин, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються в між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй належності, достовірності та допустимості, а саме:

- протоколом огляду від 06.03.2023, відповідно до якого оглянуто «Єдиный Государственный реестр юридических лиц», в описовій частині до якого зазначено, що він містить загальні систематизовані відомості про юридичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність на території рф. Так отримано відомості про зареєстровану юридичну особу «Главное управление министерства внутренних дел рф по Херсонской области»;

- протоколом огляду від 28.02.2023 з додатком у виді диску, відповідно до якого в месенджері «Телеграм» виявлено канал під назвою «ГУ МВД россии по Херсонской области», де виявлено публікацію датовану 06.08.2022 «В Херсоне начал работу МРЄО ГИБДД», до якої прикріплено відеозапис. Відео файл починається із зображення входу до території «Територіального сервісного центру МВС України» за адресою: вул. Вишнева, 22, м. Херсон, біля якого перебувають люди та припарковано автомобілі. Відео містить інформацію про роботу новоствореного окупаційною владою органу, діяльність якого пов`язана в тому числі з реєстрацією транспортних засобів;

- протоколом огляду від 01.03.2023 з додатком у виді диску, відповідно до якого оглянуто публікацію на веб-ресурсі «Телеграм-каналу» «ГУ МВД россии по Херсонской области», де наявне посилання на публікацію під назвою «Сегодня в Херсоне автовладельцам выданы первые госномера и водительские удостоверения российского образца», яка розміщена 12.08.2022. Наявний відеозапис, який містить відомості про те, що наявна можливість отримати номерні знаки для транспортних засобів та водійські посвідчення у приміщенні територіального сервісного центру МВС України за адресою: вул. Вишнева, 22, м. Херсон;

- протоколом огляду від 01.03.2023 з додатком у виді диску, відповідно до якого оглянуто публікацію на веб-ресурсі «Телеграм-каналу» «ГУ МВД россии по Херсонской области» «МРЭО ГИБДД приступила к выдаче государственных регистрационных знаков для мототранспорта и прицепов», до якої прикріплено відповідний відеозапис, з якого вбачається, що можна оформити транспортні засоби, а саме: зареєструвати, замінити водійські посвідчення за адресою АДРЕСА_2 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 23.02.2023, відповідно до якого свідок ОСОБА_7 впізнала фото із зображення ОСОБА_5 , який зайняв посаду та працював у незаконно створеному правоохоронному поліції в м. Херсоні, а також показаннями свідка ОСОБА_7 , яка суду пояснила наступне. Під час окупації м. Херсона вона працювала двірником в новоствореному окупаційною владою «МРЕО». Познайомилась з ОСОБА_5 , бо зробила йому зауваження за те, що смітив. Після того якщо зустрічались, то вітались та могли трохи поговорити. Було зрозуміло, що ОСОБА_5 працював у «МРЕО», більше того бачила як він спускався до підвалу, де вони з іншими технічними працівниками переодягались, та брав там якісь документи. По поведінці обвинуваченого зробила висновок, що він працював у «МРЕО» добровільно, оскільки пригніченим не виглядав;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 12.04.2023, відповідно до якого свідок ОСОБА_8 впізнав фото із зображення ОСОБА_5 , який зайняв посаду та працював у незаконно створеному правоохоронному органі «МРЄО ГИБДД» в м. Херсоні;

- показаннями свідка ОСОБА_8 , який суду пояснив, що в період окупації м. Херсона приблизно з кінця літа 2022 року працював у «МРЭО ГИБДД», створеного окупаційною владою і який був розташований по вул. Вишневій, 22, в м. Херсоні. Займав посаду завідувача по господарській частині. Коли прийшов працювати в цю організацію, то ОСОБА_5 вже там працював. Останній займався перереєстрацією транспортних засобів з української на російську. Всі працівники установи носили цивільний одяг, а робоче місце обвинуваченого було розташоване в загальному залі. Спілкувались під час «перекурів» на вулиці і з його слів знав, що його батьки проживають в Криму, а тому він не заперечував проти окупації м. Херсона, а посаду займав добровільно;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 11.04.2023, відповідно до якого свідок ОСОБА_9 впізнав фото із зображення ОСОБА_5 , який зайняв посаду та працював у незаконно створеному правоохоронному органі «МРЄО ГИБДД» в м. Херсоні, якого бачив у приміщенні по вул. Вишнева, 22, в м. Херсоні;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 17.05.2023, відповідно до якого свідок ОСОБА_10 впізнав фото із зображення ОСОБА_5 , який зайняв посаду та працював у незаконно створеному правоохоронному органі «МРЄО ГИБДД» в м. Херсоні;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , який суду пояснив, що з кінці липня 2022 року по кінець серпня 2022 року він працював електриком у «МРЄО ГИБДД» в м. Херсоні, створеного окупаційною владою. Установа була розташована по вул. Вишневій, 22 в м. Херсоні і там же працював й ОСОБА_5 , який займався видачею нових номерних знаків та реєстраційних документів на автомобілі за зразками рф. Працівники установи перебували у цивільному одязі, а робоче місце обвинуваченого було на першому поверсі справа в головному холі;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 29.03.2023, відповідно до якого свідок ОСОБА_11 впізнав фото із зображення ОСОБА_5 , який зайняв посаду та працював у незаконно створеному правоохоронному органі «МРЄО ГИБДД» в м. Херсоні, якого бачив у приміщенні по вул. Вишнева, 22, в м. Херсоні;

- протоколом огляду від 15.01.2024 з додатком у вигляді диску, за змістом яких оглянуто диск, на якому виявлено файл з назвою «Приказ 01.08.2022_26», який представляє собою документ з вмістом «Главное управление МВД Херсонской области, г. Херсон, приказ по личному составу от 01.08.2022 №26 л/с» на 15 аркушах, на якому зазначено про призначення на посаду «в целях нормализации и стабилизации криминогенной обстановки, обеспечения законности и правопорядка на территории Херсонской области назначить: ОСОБА_12 на должность временно исполняющего обязанности специалиста отдела регистрации транспортных средств межрегионального регистрационно-экзаменационного отдела ГИБДД г. Херсона управления ГИБДД Главного управления МВД Херсонской области с 01.08.2022»;

- протокол огляду від 26.01.2023 з відеозаписом до нього, відповідно до якого оглянуто службовий кабінет Регіонального сервісного центру, розташованого за адресою вул. Вишнева, 22, м. Херсон. Так під час проведеної слідчої дії виявлено та вилучено наступні документи, огляд яких проведено згідно протоколу огляду від 27.10.2023;

- «список сотрудников МРЭО ГИБДД ознакомленых с копией Проекта Положения об отделе ГИБДД ГУ МВД Херсонской области Вх. №8 от 19.08.2022; об установлении на территории Херсонской области Порядка регистрации транспортных средств и выдачи водительских удостоверений Вх. №4 от 09.08.2022, які містять підпис від імені ОСОБА_5 ; Протокола об совещании Временного управления МВД России в Херсонской области и ГУ МВД Херсонской области от 03.08.2022 года; информация о похищении служебных автомобилей с территории Комсомольского РО МВД Вх. №3 от 05.08.2022; Протокол оперативного совещания руководства ГУ МВД Херсонской области №1/106 от 09.08.2022 года; Протокол №1 Оперативного совещания руководства ГУ МВД Херсонской области №1/76 от 02.08.2022 года.

VІ. Оцінка доказів. Мотиви суду щодо висунутого обвинувачення.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява № 39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 у справі «Ірланд проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161, ОСОБА_25 , заява № 25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Аналізуючи вище перелічені докази в їх сукупності, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, а також в сукупності з показаннями свідків, суд приходить до висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Під час судового розгляду не встановлено жодних фактів, які б свідчили, що обвинувачений діяв під фізичним чи психічним примусом з боку осіб, які представляли іноземну державу рф.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та безпосередньо дослідивши кожний наданий доказ як окремо, так і їх сукупність у взаємозв`язку, суд вважає, що всі письмові докази по справі, які надані суду (стороною обвинувачення), є вагомими для того, щоб визнати обвинуваченого винним у пред`явленому йому обвинуваченні, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні «Коробов проти України» від 21.10.2011.

Окупаційна адміністрація Російської Федерації це сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг (п. 6 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). У складі цього правопорушення важливим для кваліфікації є місце його вчинення тимчасово окупована територія України.

У кримінальному праві добровільним вважається діяння, яке вчинено при можливості вибрати декілька варіантів поведінки, з урахуванням сукупності обставин, які можуть виключати кримінальну протиправність за приписами ст. ст. 39, 40 КК України, однак яких суд у цьому кримінальному провадженні не встановив.

Верховний Суд у своїй постанові від 20.06.2024 справа №953/7182/23 указав, що у ч. 7 ст. 111-1 КК передбачено відповідальність за вчинення громадянином України колабораційної діяльності в умовах окупації у вигляді співпраці з державою-агресором у її інтересах, зокрема, через незаконні правоохоронні органи, які створені на тимчасово окупованій території, у формі добровільного, тобто з власної волі та за відсутності фізичного чи психічного примусу, крайньої необхідності, зайняття в них посади, з метою спричинити шкоду державі Україна. Суспільна небезпечність таких дій полягає в тому, що особа допомагає агресору створити вертикаль незаконних органів влади, яка є основою функціонування державного механізму загалом. Саме така форма колабораційної діяльності порівняно з іншими, передбаченими в частинах 2 та 5 цієї статті, визнається законодавцем найбільш суспільно небезпечною. З огляду на формулювання диспозиції ч. 7 ст. 111-1 КК, сам факт добровільного зайняття громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі є достатнім для кваліфікації відповідних дій за цією кримінально-правовою нормою. Наявність владних повноважень органу та спрямованість його діяльності є визначальними ознаками під час ідентифікації місця роботи колаборанта як органу влади. Під посадою в незаконному правоохоронному органі необхідно розуміти посаду в такому органі, що створений під час окупації, яка передбачає діяльність як працівника правоохоронного органу (у розумінні ст. 2 ЗУ «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів»).

Відповідно до чинного законодавства України, заняття посади державної служби необхідно розглядати як у контексті проведення підготовчих дій щодо призначення певної особи на посаду, так і в контексті виникнення такого юридичного факту, як призначення особи на певну посаду з офіційним оформленням трудових відносин.

Установлені судом фактичні обставини цього кримінального провадження свідчать про те, що ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, і це кримінальне правопорушення було закінченим з моменту зайняття ним посади, факт якого доведено як змістом досліджених судом документів, так і тим, що засуджений фактично взявся за виконання трудових обов`язків у цьому органі з метою забезпечення його функціонування. Відомостей, які б свідчили про те, що ці дії засуджений виконав не добровільно, зокрема під психічним чи фізичним примусом або внаслідок крайньої необхідності, з матеріалів кримінального провадження не вбачається.

Так досліджений обсяг доказів беззаперечно свідчить про створення на території м. Херсона під час його окупації в період з березня до листопада 2022 року «Управление ГИБДД Главного управления МВД Херсонской области», який знаходиться за адресою: вул. Вишнева, 22, м. Херсон, одним із працівників якого був і ОСОБА_5 .

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині, кваліфікація його дій, доведена поза розумним сумнівом у повному обсязі, оскільки підтверджена належним та достатнім обсягом доказів.

Заперечення сторони захисту щодо протоколу огляду висновків суду не спростовують і є лише суб`єктивною оцінкою дослідженого судом відеозапису, який у свою чергу сумнівів щодо достовірності не викликає, як і відсутні ознаки недопустимості останнього, передбачені нормами діючого КПК України.

VIІ. Призначення покарання.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також характер, мотиви, обставини вчиненого злочину, відсутність обставини, що пом`якшують покарання, тоді як обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно з правовими орієнтирами, визначеними у ст. ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів, іншими особами у тому числі. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України завдань закону про кримінальну відповідальність правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам. Призначене покарання має відповідати характеру протиправного діяння, його небезпечності, даним, що всебічно характеризують особу винного, адже така співмірність є критерієм справедливості кримінальної відповідальності.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи підвищену суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим злочину проти основ національної безпеки України, який посягає на захист в першу чергу життєво важливих інтересів суспільства та держави, на її суверенітет, територіальну цілісність, недоторканість та обороноздатність, а також на суспільні відносини, які забезпечують саме існування України як суверенної, незалежної, демократичної і правової держави, суд вважає, що обвинуваченій необхідно призначити покарання в максимальних межах санкцій ч. 7 ст. 111-1 КК України, обмежень для призначення якого з огляду на вимоги ст. 63 КК України згідно матеріалів кримінального провадження не вбачається, що відповідатиме завданням та цілям кримінального покарання, та сприятиме виправленню обвинуваченого та буде достатнім для попередження вчинення ним нових злочинів.

VIІІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання (п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України).

Керуючись ст. ст. 100, 297-1, 323, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України та призначити покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та державного управління, місцевого самоврядування, правоохоронних органах, займатися правоохоронною діяльністю та діяльністю, пов`язаною з наданням публічних послуг на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

?Строк відбування призначеного ОСОБА_5 покарання рахувати з моменту затримання в порядку приведення даного вироку до виконання.

?Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 25.01.2024 залишити без змін до затримання обвинуваченого та приведення вироку до виконання.

Речові докази:

- список сотрудников МРЭО ГИБДД ознакомленных с копией Протокола об совещании Временного управления МВД России в Херсонской области и ГУ МВД Херсонской области от 03.08.2022 года (Вх. №7 от 16.08.2022); ксерокопія документу з назвою «Протокол совместного совещания Временного управления МВД России в Херсонской области и Главного управления МВД Херсонской области №155/103 от 03 августа 2022 г., город Херсон»; супровідний лист до ксерокопії «Протокола совместного совещания Временного управления МВД России в Херсонской области и Главного управления МВД Херсонской области от 03.08.2022 г.», адресований «Начальнику отдела регистрационно-экзаменационной работы УГИБДД ГУ Херсонской области майору полиции ОСОБА_13 »; ксерокопія документу з назвою «Протокол совместного совещания Временного управления МВД России в Херсонской области и Главного управления МВД Херсонской области №155/103 от 03 августа 2022 г., город Херсон»; супровідний лист до ксерокопії «Протокола №1 оперативного совещания руководства ГУ МВД Херсонской области от 02.08.2022 г.», адресований «Начальнику отдела регистрационно-экзаменационной работы УГИБДД ГУ Херсонской области майору полиции ОСОБА_13 »; ксерокопія документу з назвою «Протокол №1 оперативного совещания руководства Главного управления МВД Херсонской области №1/76 от 02.08.2022 г., город Херсон»; супровідний лист до копії «проекта Положения об отделе ГИБДД ГУ МВД Херсонской области», адресований «Начальнику отдела регистрационно-экзаменационной работы УГИБДД ГУ Херсонской области майору полиции ОСОБА_13 »; ксерокопія документу з резолюцією «Начальника УГИБДД ГУ МВД Херсонской области подполковник полиции ОСОБА_14 » до «проекта Положения об отделе ГИБДД ГУ МВД Херсонской области»; проект Положения об отделе Государственной инспекции безопасности дорожного движения Главного управления Министерства внутренних дел Херсонской области; список сотрудников МРЭО ГИБДД ознакомленных с копией проекта Положения об отделе ГИБДД ГУ МВД Херсонской области (Вхю №8 от 19.08.2022); проект, Положение об отделе Государственной инспекции безопасности дорожного движения Главного управдения Министерства внутренних дел Херсонской области; список сотрудников МРЭО ГИБДД ознакомленных с «Установленным на территории Херсонской области Порядком регистрации транспортных средств и выдачи водительских удостоверений (Вх. №4 от 09.08.2022)»; виписка з «Указу Военно-гражданской администрации Херсонской области №322-р от 08.08.2022 года «Об установлении на территории Херсонской области Порядка регистрации транспортных средств и выдачи водительских удостоверений»»; ксерокопія виписки з «Указу Военно-гражданской администрации Херсонской области №322-р от 08.08.2022 года «Об установлении на территории Херсонской области Порядка регистрации транспортных средств и выдачи водительских удостоверений»»; ксерокопія виписки з «Указу Военно-гражданской администрации Херсонской области №322-р от 08.08.2022 года «Об установлении на территории Херсонской области Порядка регистрации транспортных средств и выдачи водительских удостоверений»» (його текстової частини); список сотрудников МРЭО ГИБДД ознакомленных с информацией о похищении служебных автомобилей с территории Комсомольского РО МВД (Вх. №3 от 05.08.2022); ориентировка о похищении служебных автомобилей с территории Комсомольского РО МВД г. Херсона; ксерокопія «Ориентировки»; супровідний лист до копії «требования Начальника ГУ МВД Херсонской области», адресований «Начальнику отдела регистрационно-экзаменационной работы УГИБДД ГУ Херсонской области майору полиции ОСОБА_13 »; ксерокопія документу з резолюцією «Начальника УГИБДД ГУ МВД Херсонской области подполковник полиции ОСОБА_14 » до «требования Начальника ГУ МВД Херсонской области под личный контроль. Доложить о готовности к 17-00 22.08.22 г.»; ксерокопія документу «Требование Начальника ГУ МВД Херсонской области Херсонской области подполковник полиции ОСОБА_14 » до «требования Начальника ГУ МВД Херсонской области под личный контроль. Доложить о готовности к 17-00 22.08.22 г.»; ксерокопія документу «Требование Начальника ГУ МВД Херсонской области от 17.08.2022 №1/173»; ксерокопія виписки з «Указу Военно-гражданской администрации Херсонской области №322-р от 08.08.2022 года «Об установлении на территории Херсонской области Порядка регистрации транспортных средств и выдачи водительских удостоверений»»; ксерокопія документу з резолюцією «Начальника УГИБДД ГУ МВД Херсонской области подполковник полиции ОСОБА_14 » до «приказа о закреплении ответственных руководителей ГУ МВД Херсонской области за избирательными участками ХО в период проведения референдума, принять к сведению и руководствоваться в служебной деятельности»; ксерокопія «Приказа ГУ МВД Херсонской области №30 от 19 августа 2022 г. «О закреплении ответственных сотрудников ГУ МВД Херсонской области за избирательными участками Херсонской области в период проведения референдума»»; список сотрудников МРЭО ГИБДД ознакомленных с Протоколом оперативного совещания руководства ГУ МВД Херсонской области №1/106 от 09.08.2022 года» (Вх. №6 от 16.08.2022); ксерокопія документу з назвою «Протокол оперативного совещания руководства Главного управления МВД Херсонской области №1/106 от 09 августа 2022 года, г. Херсон»; супровідний лист до копії «Протокола оперативного совещания руководства Главного управления МВД Херсонской области от 09.08.2022 г.», адресований «Начальнику отдела регистрационно-экзаменационной работы УГИБДД ГУ Херсонской области майору полиции ОСОБА_13 »; ксерокопія документу з назвою «Протокол оперативного совещания руководства Главного управления МВД Херсонской области №1/106 от 09 августа 2022 года, г. Херсон»; список сотрудников МРЭО ГИБЛ ознакомленных с Протоколом оперативного совещания руководства ГУ МВД Херсонской области №1/76 от 02.08.2022 года (Bx. №6 от 16.08.2022); ксерокопія документу з назвою «Протокол №1 оперативного совещания руководства Главного управления МВД Херсонской области №1/76 от 02.08.2022 г., город Херсон»; акт приема-передачи государственных номерных знаков от 18 июля 2022 года, г. Херсон; акт приема-передачи государственных номерных знаков от 20 июля 2022 года, АДРЕСА_2 ; акт приема-передачи государственных номерных знаков от 17 августа 2022 года, АДРЕСА_2 ; акт приема-передачи государственных номерных знаков от 20 августа 2022 года, АДРЕСА_2 ; график ответственных по открытию помещений МРЭО ГИБДД г. Херсон сентябрь 2022 г. (открытие в 7:00); DVD-R диск, на якому міститься інформація щодо осіб, які зайняли посади в т.зв. «Управление ГИБДД Главного управления МВД Херсонской области» залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області з урахуванням обмежень.

Якщо апеляційну скаргу подано обвинуваченим, щодо якого судом ухвалено вирок за результатами спеціального судового провадження, суд поновлює строк за умови надання обвинуваченим підтвердження наявності поважних причин, передбачених ст. 138 КПК України, та надсилає апеляційну скаргу разом із матеріалами кримінального провадження до суду апеляційної інстанції, з дотриманням правил, передбачених ст. 399 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений та захисник мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити захиснику обвинувачених та прокурору, а інформацію про вирок опублікувати в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті суду відповідно до вимог ст. 323 КПК України.

Суддя: ОСОБА_15