№ провадження 1-кп/208/409/25
ВИРОК

Іменем України

19 березня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 в режимі відеоконференції,

у відкритому підготовчому судовому засіданні, згідно угоди про визнання винуватості розглянувши справу кримінального провадження № 0000833 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноармійська, Донецької області, громадянин України, має середньо-спеціальну освіту, не працюючий, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів фактично мешкає: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 263 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

06.11.2024 року між прокурором Покровської окружної прокуратури ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у зазначеному кримінальному провадженні з одного боку, обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, в приміщенні Покровської окружної прокуратури за адресою: м. Дніпро, вулиця В.Мономаха, 6, укладено угоду про визнання винуватості у наступному сформульованому обвинуваченні.

Приблизно 20 липня 2024 року, ОСОБА_4 перебуваючи на подвір?ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , на землі біля воріт побачив поліетиленовий пакет білого кольору.

Піднявши пакет, ОСОБА_8 виявив в ньому предмети, які достеменно для себе встановив ручними гранатами та запалами до них.

Діючи в порушення вимоги «Положення про дозвільну систему», та відповідні «Інструкції про порядок…придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, зброї, а також боєприпасів до зброї та вибухових речовин», Культа забрав знайдене, тобто незаконно їх придбав, після чого переніс до багажника свого автомобілю «Volkswagen Golf» державний номер НОМЕР_1 , де став незаконно зберігати.

17.10.2024 року, ОСОБА_8 незаконно зберігаючи в належному йому автомобілі ручні гранати та запали до них, під час їх незаконного переміщення зупинений працівниками поліції на блокпості «АН-14» у с. Шевченко Покровського р-ну Донецької області, які відповідно до діючого законодавства їх вилучили.

Знайдені у Культа корпуси гранат, у конструкційному поєднанні з виявленими запалами М313 та УЗРГМ, являються осколковими ручними гранатами типу M 67 і Ф-1, тобто оборонними осколковими ручними гранатами, відносяться до категорії бойових припасів та придатні для здійснення вибуху у якості засобів підриву.

Зазначені дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України як придбання, зберігання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Обвинувачений, під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях.

Між обвинуваченим та прокурором укладена угода про визнання винуватості у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та сторони дійшли згоди про призначення обвинуваченому покарання у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком.

Зі змісту угоди вбачається, що при її укладанні обвинуваченому роз`яснені та є зрозумілими наслідки укладання та затвердження угоди для сторін, відповідно до ст. 473 КПК України, а саме:

- обмеження права на оскарження вироку, підстави для оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода, в апеляційному порядку, що визначені ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в ст. 424 КПК України;

- відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого йому кримінального правопорушення, а він має право на правову допомогу, має право допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Культа зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість в повному обсязі у судовому засіданні у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення.

Ця угода, суть якої обвинуваченому зрозуміла, укладена ним добровільно і усвідомлено, і у нього було достатньо часу, щоб ознайомитись зі змістом угоди про визнання винуватості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав свою вину за обставин вчинення кримінального правопорушення, як вони викладені в обвинуваченні. Пояснив, що в липні 2024 року він мешкав в м. Покровськ. Приблизно напроти його домоволодіння, військовослужбовці ЗСУ знімали будинок. Вони попросили у нього інструменти для ремонту автомобіля, і він їх надав. Наступного дня пішов за інструментами. З`ясувалось, що хлопці залишивши його інструменти, самі вже покинули будинок. Виходячи з домоволодіння побачив пакет, в якому виявив дві гранати та запали. З метою переміщення знайденого в безпечне місце, передання гранат відповідальним особам, він поклав їх в багажник свого автомобіля.

17 жовтня 2024 року зупинений працівниками поліції на блокпосту. Гранати та запали до них виявили та вилучили.

Він щиро розкаюється у скоєному. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена ним добровільно, без якогось примусу.

З пояснень обвинуваченого наданих суду вбачається, що визнання вини у скоєнні злочинів за ч.1 ст. 263 КК України як придбання, зберігання та носіння бойових припасів б без передбаченого законом дозволу, є добровільним, зрозумілим щодо обмежень оскарження в апеляційному та касаційному порядку, що передбачене ст. 394, 424 ч.3 п.1 КПК України, відмови від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд вважає повне визнання вини та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 , судом не встановлено.

Юридичним змістом кримінального провадження на підставі угод є сукупність прав і обов`язків, реалізовуючи які, сторони кримінального провадження можуть досягати правового компромісу.

Угода є процесуальним засобом, застосовуючи який, сторони з урахуванням рівноваги публічних та приватних інтересів у кримінальному провадженні, задовольняють їх в кримінальному процесі.

В провадженні на підставі угод, нормами КПК України вимагається від сторін і суду прийняття узгодженого рішення, і саме рішення суду про винуватість особи, ґрунтується на умовах укладеної сторонами угоди.

Перевіривши відповідність угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим, суд дійшов до наступного висновку:

- ОСОБА_8 дійсно вчинено кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 263 КК України, та він у ньому винен;

- угода про визнання винуватості, яка укладена 06.11.2024 року між прокурором ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 , відповідає встановленим кримінальним процесуальним вимогам, є правомірною, відповідає інтересам суспільства та держави.

Порушень прав, свобод чи інтересів інших осіб, судом не встановлено.

Частиною 3 ст. 50 КК України передбачено, що покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність особи, що вчинила злочин. Ця кримінально-правова норма відображає конституційні права людей.

Правова система держави має забезпечувати баланс між суворістю та м`якістю заходів реагування на порушення кримінально-правових заборон і покарання, яке призначається особі, має бути справедливим.

У справі «Ізмайлов проти Росії» ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи»

Суд підтверджує, що узгоджена сторонами угоди міра покарання обвинуваченому, відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених КК України.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по проведенню судової експертизи, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягнення з обвинуваченого.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373-374, 474-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості, укладену 06.11.2024 року на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України в приміщенні Покровської окружної прокуратури за адресою: м. Дніпро, вулиця В.Мономаха, 6, між прокурором Покровської окружної прокуратури ОСОБА_7 та притягнутим в якості обвинуваченого у цьому провадженні ОСОБА_4 , затвердити.

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по проведенню експертизи в сумі 7 959 гривень.

Речові докази по справі: корпус гранати Ф-1, корпус гранати М-67, запал типу УЗРГМ, запал типу М-213, вважати знищеними відповідно до актів знищення вибухових матеріалів; змив з корпусу гранати Ф-1, змив з корпусу гранати М-67, залишки об`єктів дослідження, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Покровського РУП в Донецькій області, знищити.

До набрання вироком законної сили, захід забезпечення кримінального провадження відносно засудженого ОСОБА_4 , не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через суд, який його ухвалив, протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученню прокурору, обвинуваченому, захиснику.

Суддя ОСОБА_1