ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1060/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

проводячи судовий розгляд кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000381 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_5

У С Т А Н О В И В :

У провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пославшись при цьому на наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ризику переховування від суду, ризиків знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні та впливати на осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а також ризиків продовжити злочинну діяльність та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Захисник ОСОБА_7 заперечував щодо задоволення заявленого клопотання та зазначив, що ризики, на які посилається прокурор, є формальними та не підвтерджені будь якими доказами. Також, мотивування наведених ризиків є непідтвердженим та неконкретним. Заявлене клопотання містить лише загальні фрази без жодної конкретики, досліджені докази, які нібито підтверджують вину його підзахисного є сумнівними, як і сама підстава кримінального провадження, а тому просив не продовжувати дію запобіжного заходу його підзахисному.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника та зазначив, що сенсу переховуватися від суду немає. Крім того, наявна практика застосування судами запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з використанням засобів контролю, який і просив застосувати до нього.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує те, що ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, при доведенні провини за який йому загрожує покарання від 15 років позбавлення волі до довічного ув`язнення з конфіскацією майна, раніше не судимий, також суд враховує інформацію про матеріальний стан, соціальні зв`язки та стан здоров`я обвинуваченого.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При розв`язанні клопотання прокурора, судом окрім норм КПК України, враховується практика Європейського суду з прав людини, яка сформульована зокрема у рішенні "Лабіта проти Італії" від 06.04.2000 року та свідчить про те, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими обставини у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 є тяжкість злочину, який інкримінуються обвинуваченому та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини. Також такими обставинами є підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину і суспільний резонанс, а також те, що злочин, у якому обвинувачується ОСОБА_5 , є злочином проти основ національної безпеки України, і саме наведені та зазначені вище обставини у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок, про наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме ризиків - переховування від суду, вплив на осіб які є свідками у кримінальному провадженні та продовження злочинної діяльності, також аналіз зазначених обставини дають суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою взмозі забезпечити уникненню цих ризиків.

У своєму рішенні «Іловецький проти Польщі» Європейський суд з прав людини зазначає, що приймаючи рішення про продовження тримання особи під вартою національні суди повинні вказати підстави такого продовження, які повинні бути «відповідними і достатніми».

Наводячи в ухвалі цілий комплекс підстав для продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд вважає їх відповідними та достатніми, а також окремо враховує те, що не будучи ізольованим від суспільства ОСОБА_5 може продовжити злочинну діяльність, враховуючи воєнний стан та характеристики тих діянь у яких він обвинувачується.

У рішенні "Марченко проти України" Європейського суду суд з прав людини повторює, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд бере до уваги вищезазначену правову позицію Європейського суду з прав людини, комплекс обставини, які підтверджують наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а також керуючись ч. 6 ст. 176 КПК України не визначає розмір застави, оскільки жоден із інших-альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не взмозі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень суду.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.314-317,176,177,178,182 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Продовжити строк дії застосуваного відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 22.05.2025 року включно.

Ухвала, може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Головуючий суддя:

Судді: