ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/9023/24

Номер провадження 1-кп/495/945/2024

27 листопада 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 00000288 від 28.08.2024 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Одеської області, Саратського району, с. Крива Балка, українця, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у скоєні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_5

обвинувачений - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, при наступних обставинах.

27 серпня 2024 року в денний час, більш точний час в ході досудового дослідування встановити не надалось можливим, обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись на вулиці Ізмаїльська в місті Білгород-Дністровський Одеської області, діючи умисно, незаконно,в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів» від 15.12.1995 року, без наявності спеціальної ліцензії придбав,шляхом знахідки привласнив один полімерний згорток з наркотичним засобом, обіг якого заборонено PVP, тим самим незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, яку в подальшому зберігав при собі для власного вживання, без мети збуту.

Після чого, 27 серпня 2024 року в період часу з 22 години 21 хвилин по 22 годину 29 хвилин в ході проведення огляду у обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ділянці дороги навпроти будинку АДРЕСА_2 , працівниками поліції було виявлено та вилучено з правої внутрішньої кишені шортів один полімерний згорток з невідомою речовиною, схожою на наркотичну, котрий був вилучений та упакований у поліетиленовий пакет. в якому зберігалася кристалічна речовина білого кольору масою 0,270 г, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого обмежено PVP, кількісний вміст якого становить 0,202 г.

PVP згідно з «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, та внесений до списку особливо небезпечних психотропних речовини, обіг яких заборонено (Таблиця І, Список №2)

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального проступку, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального проступку у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України визнав повністю та пояснив суду,що дійсно,

27 серпня 2024 року в денний час, він через додаток у месенжері Тelegram придбав за 300 гривень для власного вживання наркотичний засіб та знаходячись на вулиці Ізмаїльська в місті Білгород-Дністровський Одеської області, в обумовленому місці знайшов один полімерний згорток з наркотичним засобом PVP, який в подальшому зберігав при собі для власного вживання, без мети збуту.

Після чого, 27 серпня 2024 року приблизно в 22 години 30 хвилин в ході проведення огляду навпроти будинку АДРЕСА_2 , працівниками поліції у нього було виявлено та вилучено з правої внутрішньої кишені шортів один полімерний згорток з наркотичною речовиною яку він придбав та зберігав для особистого вживання без мети збуту. У скоєному щиро розкаявся.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення обвинуваченого, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Висновок суду підтверджується, зокрема, поясненнями обвинуваченого, який надав точні пояснення щодо того, як, коли та за яких обставин він вчинив кримінальний проступок. Суд бере до уваги, що пояснення обвинуваченого не суперечать іншим об`єктивним доказам по справі та дозволяють достовірно встановити обставини скоєння кримінального проступку обвинуваченим.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному проступку та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто умисне незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Стосовно призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 07.07.1997 № 475/97-ВР кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд вважає, що підстави застосування статей 69 КК України при призначенні покарання - відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального проступку, тяжкість скоєного, а також дані, які характеризують особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, але займається суспільно-корисною працею, його вік та стан здоров`я, те що він раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, його каяття у скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений є не судимою особою, має постійне місце мешкання, а також тяжкість вчиненого кримінального проступку та його ставлення до скоєного, а саме те, що він розкаявся у скоєному та сприяв розкриттю кримінального просутупку, суд приходить до переконання про можливість призначення обвинуваченому покарання у вигляді пробаційного нагляду.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Судові витрати у кримінальному провадженні - витрати по залученню експерта в судовому засіданні в сумі 4543 гривні 68 коп. слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Речовий доказ по кримінальному провадженню - полімерний пакунок з особливо небезпечним наркотичним засобом - PVP масою 0,270 г, який відповідно до постанови слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 12 вересня 2024 року визнаний речовим доказом, ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.09.2024 року на нього накладений арешт та зданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області згідно квитанції № 704 від 20.09.2024 року - слід знищити, знявши арешт з вказаного майна.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набуття вироком законної чинності суд вважає за доцільне не обирати.

Керуючись ст. 100, 349, 368, 370, 373, 374, 376, 392-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у вигляді 1 року пробаційного нагляду з покладенням на засудженого ОСОБА_3 наступних обов`язків:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 покласти на орган пробації за місцем його проживання.

Міру покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту оголошення вироку.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до набуття вироком законної чинності не обирати.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 судові витрати у кримінальному провадженні - витрати по залученню експерта в судовому засіданні в сумі 4543 гривні 68 коп.

Речовий доказ по кримінальному провадженню - полімерний пакунок з особливо небезпечним наркотичним засобом - PVP масою 0,270 г, який відповідно до постанови слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 12 вересня 2024 року визнаний речовим доказом, ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.09.2024 року на нього накладений арешт та зданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області згідно квитанції № 704 від 20.09.2024 року - знищити, знявши арешт з вказаного майна.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч. 2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1