Справа № 296/2230/25
УХВАЛА

Іменем України

про арешт майна

03 березня 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Корольовського районного суду м. Житомира клопотання заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні №0000373 від 09.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні №0000373 від 09.05.2024 за ч. 2 ст. 307, ч.4 ст. 190 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000373 від 09.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.4 ст. 190 КК України, за фактом, що група осіб, діючи за попередньою змовою, здійснює незаконне придбання, зберігання, перевезення, з метою збуту та збут наркотичного засобу «амфетамін» на території Житомирської області.

25 лютого 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районого суду м. Житомир справа №296/929/25 від 28.01.2025 старшим слідчим СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 , проведено обшук автомобіля «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_1 власником якого являється ОСОБА_6 . В ході проведення обшуку вилучено вказаний автомобіль.

25.02.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Поряд з цим установлено, що ОСОБА_6 , у злочинній діяльності використовував транспортний засіб марки «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, 2006 року випуску, як знаряддя вчинення злочинів, на якому здійснює перевезення, зберігання, передачу, збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів.

Зокрема, під час проведення НС(Р)Д, у порядку ст.ст.260,263,269,271 КПК України, встановлено що ОСОБА_6 , за спільної участі інших співучасників злочину, вчиняє кримінальні правопорушення, що пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин.

З метою недопущення знищення або спотворення майна, яке має значення речових доказів у кримінальному провадженні, ефективного документування злочинної діяльності фігурантів провадження, а також встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, 25.02.2025 прийнято рішення про проведення обшуку автомобіля марки «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_1 , в ході якого було вилучено вказаний автомобіль.

Постановою слідчого від 26.02.2025 року вилучений автомобіль марки «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000373 від 09.05.2024.

Оскільки транспортний засіб визнано речовим доказом, існує необхідність у накладенні арешту з метою зберігання, як речових доказів.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Клопотання просив задовольнити.

Представник власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Заперечував щодо накладення арешту на автомобіль та просив повернути власнику на відповідальне зберігання.

Дослідивши матеріали справи слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Під час судового розгляду клопотання слідчий суддя встановив, шо 09.05.2024 СУ ГУНП в Житомирській області внесено відомості до ЄРДР за №0000373 за ч. 2 ст. 307, ч.4 ст. 190 КК України за фактом того,що група осіб, діючи за попередньою змовою, здійснює незаконне придбання, зберігання, перевезення, з метою збуту та збут наркотичного засобу «амфетамін» на території Житомирської області.

25 лютого 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районого суду м. Житомир справа №296/929/25 від 28.01.2025 старшим слідчим СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 , проведено обшук автомобіля «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_1 власником якого являється ОСОБА_6 . В ході проведення обшуку вилучено вказаний автомобіль.

Також 25.02.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Поряд з цим установлено, що ОСОБА_6 , у злочинній діяльності використовував транспортний засіб марки «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, 2006 року випуску, як знаряддя вчинення злочинів, на якому здійснює перевезення, зберігання, передачу, збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів.

Зокрема, під час проведення НС(Р)Д, у порядку ст.ст.260,263,269,271 КПК України, встановлено що ОСОБА_6 , за спільної участі інших співучасників злочину, вчиняє кримінальні правопорушення, що пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин.

Постановою слідчого від 25.02.2025 року вилучений транспортний засіб визнано речовим доказом, автомобіль поміщено до спеціального майданчику утримання транспортних засобів.

Наступного дня, а саме 26.02.2025 слідчий направив до суду клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно - автомобіль, оскільки дозволу на його вилучення слідчий суддя не надавав в ухвалі від 28.01.2025

Таким чином, слідчий дотримався вимог ч. 5 ст. 171 КПК України якою передбачено, що клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно повинно бути негайно повернуто особі, у якої воно вилучено

Щодо підстав для накладення арешту.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Згідно з ч.1 ст. 98 КПК України, - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно, що визнано речовими доказами в кримінальному провадженні №0000373 від 09.05.2024 року за ч. 2 ст. 307, ч.4 ст. 190 КК України.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт речового доказу, з метою його збереження слідчий суддя не вбачає.

З огляду на обставини вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, слідчий суддя з метою забезпечення дієвості досудового розслідування, запобігання можливості приховування та зникнення майна та насамперед збереження речового доказу для можливості проведення експертизи, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає наявними підстави для задоволення клопотання .

Разом з цим слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт лише з забороною відчуження та розпорядження автомобілем, дозволивши користування ним, оскільки його власником є ОСОБА_7 , а не підозрюваний ОСОБА_6 , та слідчим не надано доказів, що з автомобіль потребує утримання з метою якихось слідчих дій, що не дозволяють користування ним власнику.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовільнити.

Накласти арешт на автомобіль «Ford Focus»державний номерний знак НОМЕР_1 , вилучений в ході проведення обшуку 25 лютого 2025 року, власником якого являється ОСОБА_7 , заборонивши відчуження та розпорядження відносно вказаного майна (автомобіля).

Ухвала судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено 03.03.2024

Слідчий суддя ОСОБА_1