Справа № 509/85/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

адвоката - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт.Овідіополь клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000066 від 10.07.2024, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання від адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 12.07.2024 року у кримінальному провадженні №0000066 від 10.07.2024 р., зобов`язання повернути ОСОБА_5 вилучене майно.

В обґрунтування свого клопотання адвокат послався на те, що ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 12.07.2024 р. (справа №509/4102/24), в рамках кримінального провадження №0000066 від 10.07.2024 р., розпочатого за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, накладено арешт на посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 , видане на імя ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та довідку ВЛК № 3470 з ознаками підробки, які було поміщено до сейф-пакету №SUD2008585.

ОСОБА_6 , зазначає, що листом вих. №1131 від 13.03.2024 р., за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , підтверджено, що дійсно видавалося тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 на імя ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та довідка ВЛК № 3470. Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.03.2024 р. закрито провадження по справі №495/2256/24 про притягнення ОСОБА_5 за ч.1 ст. 204-1 КУпАП, якою встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 видавалося тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 на імя ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та довідка ВЛК № 3470. Ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 14.03.2024 р., (справа №496/1893/24) було відмовлено у задоволенні клопотання дізнавача СД ОРУП №2 ГУНП в Одеській області про арешт майна ОСОБА_5 по матеріалам досудового розслідування №0000261 від 10.03.2024 р., за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 видавалося тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 на імя ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та довідка ВЛК № 3470. Постановою дізнавача СД ОРУП №2 ГУНП в Одеській області від 04.09.2024 р., кримінальне провадження №0000261 від 10.03.2024 р. за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, було закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України та встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 видавалося тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 на імя ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та довідка ВЛК № 3470.

ОСОБА_5 є внутрішньопереміщеною особою, вилучення військово-облікових документів обмежує його свободу пересування, перешкоджає працевлаштуванню.

У судовому засіданні ОСОБА_4 клопотання підтримала та просила задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання.

Дослідивши клопотання та матеріали справи, суд приходить до такого.

Сектором дізнання ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000066 від 10.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України за фактом того, що 10.07.2024 громадянин ОСОБА_5 знаходячись у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 , пред`явив працівнику зазначеної установи завідомо підроблені військово-облікові документи, видані на його ім`я, а саме: Довідку ВЛК № 3470 та Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 .

Під час досудового розслідування 12.07.2024 допитано начальника військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 , який пояснив, що 10.07.2024 громадянин ОСОБА_5 знаходячись у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 , пред`явив йому Довідку ВЛК № 3470 та Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 . Оглянувши вказані документи, ОСОБА_8 виявив ознаки підробки, а саме невідповідність підписів від імені начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 справжньому підпису. За вказаним фактом ОСОБА_8 викликав поліцію, а ОСОБА_5 в свою чергу покинув місце події, не дочекавшись їх приїзду.

10.07.2024 слідчим СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 провдено огляд місця події у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено Довідку ВЛК № 3470 та Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 видані на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою дізнавача СД ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 від 11.07.2024 вказані документи визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно відповідді начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 вих №5/1/141 від 17.01.2025 ОСОБА_11 . Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 та довідка ВЛК № 3470 від 11.10.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не видавалося та згідно даним єдиного державного реєстру призовників, військовозобовязаних та резервістів АІТС «ОБЕРІГ» гр. ОСОБА_5 на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 не перебуває.

Згідно з вимогами ст. ст. 7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В силу ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норму закону.

Відповідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, знищення, використання, перетворення, пересування та відчуження. З метою забезпечення схоронності речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

У відповідності до положень ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням власника майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Отже, враховуючи все вищевикладене, суд уважає, що клопотання про скасування арешту майна задоволенню не підлягає, так як не доведено, що на цей час у застосуванні арешту вищевказаного майна відпала потреба, а відтак приходить до висновку про відсутність на цей час правових підстав для задоволення даного клопотання, позаяк є підстави вважати, що арештоване майно, яке є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, що відносно арештованого майна можуть бути вчинені відповідні процесуальні дії, зокрема, проведення експертиз тощо.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132,170-173,174 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1