Справа № 192/2944/24
Провадження № 1-в/192/11/25
Ухвала

Іменем України

26 лютого 2025 року

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Солоному Солонянського району Дніпропетровської області подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№ 21)» ОСОБА_3 про приведення покарання відповідно до вимог Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час відбуває покарання у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)», засудженого

02.11.2020 вироком Богодухівського районного суду Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

09.09.2021 вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

10.12.2021 вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі;

18.01.2022 вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 10 місяців позбавлення волі;

16.11.2022 вироком Богодухівського районного суду Харківської області за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

встановив:

Начальник ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21)» ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням, просить привести покарання засудженого ОСОБА_4 у відповідність до Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Подання обґрунтовується тим, що у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)» відбуває покарання ОСОБА_4 .

Був засуджений 02.11.2020 Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 02.12.2020.

Засуджений 09.09.2021 Новомосковським міськрайсудом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання за вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 02.11.2020 остаточно призначено 3 роки 3 місяці позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 15.11.2021.

Засуджений 10.12.2021 Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Згідно ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного цим вироком більш суворим, призначеним вироком Дніпровського апеляційного суду від 15.11.2021, остаточно 3 роки 9 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 11.01.2022.

Засуджений 18.01.2022 Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання за цим вироком та вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 10.12.2021 року остаточно призначено 3 роки 10 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 18.02.2022.

Засуджений: 16.11.2022 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Новомосковського міськрайсуду Дніпропетровської області від 09.09.2021 та остаточно призначено 5 років 1 місяць позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 16.12.2022.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16.03.2023 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України поглинуте покарання за вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18.01.2022 року покаранням, призначеним вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 16.11.2022 застосовано покарання 5 років 1 місяць позбавлення волі. Ухвала набрала законної сили 27.04.2023.

Початок строку: 17.11.2020, кінець строку: 17.12.2025.

Представник установи виконання покарань, засуджений та прокурор у судове засідання не з`явилися.

Начальник установи виконання покарань просив розгляд подання здійснювати без участі представника адміністрації установи виконання покарань.

Засуджений подав заяву про розгляд подання без його участі.

Прокурор звернувся з клопотанням, у якому просить:

негайно звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 16.11.2022 за ч. 3 ст. 185 КК України за епізодом викрадення майна 18.10.2020 на суму 617 грн, у зв`язку з усуненням караності діяння;

негайно звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.09.2021 за ч. 3 ст. 185 КК України за епізодами викрадення майна 01.06.2020 на суму 1417,80 грн, 24.08.2020 о 02:05 - 1496,95 грн, 24.08.2020 о 04:10 - 1253 грн;

негайно звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 02.11.2020 за ч. 3 ст. 185 КК України;

негайно звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 09.09.2021 за ч. 3 ст. 185 КК України за епізодами викрадення майна 05.04.2020 на суму 1768,56 грн, 21.08.2020 - 1471,46 грн. 15.09.2020 - 714,8 грн;

негайно звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18.01.2020 за ч. 3 ст. 185 КК України за епізодами викрадення майна 24.08.2020 о 22:00 на суму 839,40 грн, 26.08.2020 о 02:20 - 1436,01 грн.

Прокурор посилається на те, що згідно матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання за вироками: Богодухівського районного суду Харківської області від 16.11.2022 за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України; Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.09.2021 за ч. 3 ст. 185 КК України; Богодухівського районного суду м. Харкова від 14.08.2020 за ч. 3 ст. 185 КК України; Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 10.12.2021 за ч. 3 ст.185 КК України; Петриківського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до вироку Богодухівського районного суду Харківської області від 16.11.2022 за епізодом передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, 18.10.2020 ОСОБА_4 викрав майно на суму 617 грн, що становить менше, ніж 2 НДМГ, тобто дані діяння підпадають під дію положень ч. 2 ст. 74, ст. 5 КК України.

Також згідно з вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.09.2021 ОСОБА_4 за епізодом від 01.06.2020 викрав майно на суму 1417, 80 грн, 24.08.2020 о 02:05 - 1496,95 грн, 24.08.2020 о 04:10 - 1253 грн, що становить менше, ніж 2 НДМГ, тобто дані діяння підпадають під дію положень ч. 2 ст. 74, ст. 5 КК України.

Згідно з вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 02.11.2020, ОСОБА_4 скоїв злочин за ч. 3 ст. 185 КК України, а саме 14.08.2020 викрав майно на суму 550 грн, що становить менше ніж 2 НДМГ, тобто дані діяння підпадають під дію положень ч. 2 ст. 74, ст. 5 КК України.

Відповідно до вироку Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18.01.2020, ОСОБА_4 скоїв крадіжку 24.08.2020 о 22:00 на суму 839,40 грн, 26.08.2020 о 02:20 - 1436,01 грн, тобто дані діяння підпадають під дію положень ч. 2 ст. 74, ст. 5 КК України.

Діяння за іншими епізодами згідно з вироками не підпадають під дію ст. 5, ч. 2 ч. 3 ст. 74 КК України.

Проводити розгляд клопотання прокурор просив без його участі.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання потрібно задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким, зокрема були внесені зміни до ст. 51 КУпАП.

Статтею 51 КУпАП у редакції Закону від 18.07.2024 № 3886-ІХ встановлена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ ПК України передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

За змістом п.п. 169.1.1 п.169.1 ст. 169 розділу IV ПК України сума податкової пільги дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Судом встановлено, що 02 листопада 2020 року ОСОБА_4 був засуджений Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Згідно з вироком ОСОБА_4 14 квітня 2020 року вчинив крадіжку майна на загальну суму 550 грн.

09 вересня 2021 року ОСОБА_4 засуджений Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання з покаранням, призначеним вироком Богодуховського районного суду Харківської області від 02.11.2020, остаточно визначено покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі. Згідно з вироком ОСОБА_4 22 травня 2020 року вчинив крадіжку майна на суму 2992,50 грн, 26 травня 2020 року на суму 5539,89 грн, 01 червня 2020 року на суму 1417,80 грн, 03 червня 2020 року на суму 11341 грн, 24 серпня 2020 року о 02:10 на суму 1496,95 грн та о 04:10 на суму 1253,41 грн.

10 грудня 2021 року ОСОБА_4 засуджений Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим, призначеним вироком Дніпровського апеляційного суду від 15 листопада 2021 року, остаточно призначено покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі строком на 3 роки 9 місяців. Згідно з вироком ОСОБА_4 05 лютого 2020 року вчинив крадіжку майна на суму 3055,01 грн, 05 квітня 2020 року на суму 1768,56 грн, 27 липня 2020 року на суму 9551,50 грн, 21 серпня 2020 року на суму 1471,46 грн, 15 вересня 2020 року на суму 714,88 грн та 22 жовтня 2020 року на суму 3233,33 грн.

18 січня 2022 року ОСОБА_4 засуджений Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і призначити покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено покарання, шляхом часткового складання покарання за цим вироком та вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 10.12.2021 і визначено остаточне покарання у виді 3 років 10 позбавлення волі.Згідно з вироком ОСОБА_4 29 травня 2020 року вчинив крадіжку майна на суму 6399,40 грн, 24 серпня 2020 року о 00:30 на суму 7941,00 грн та о 22:00 на суму 839,40 грн, 25 серпня 2020 року на суму 3649,40 грн, 26 серпня 2020 о 01:00 на суму 4005 грн, о 02:20 на суму 1436,01 грн та 03:30 на суму 3046,08 грн.

16 листопада 2022 року ОСОБА_4 засуджений Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, у виді позбавлення волі строком на 5 років, без конфіскації майна. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 9 вересня 2021 року, остаточно призначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна. Згідно з вироком ОСОБА_4 вчинив крадіжку майна 08 вересня 2020 року на суму 2297,00 грн та 18 жовтня 2020 року на суму 617 грн.

16 березня 2023 року ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області постановлено на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень поглинути покарання за вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2022 року, покаранням, призначеним вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 16 листопада 2022 року, та застосувати до ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років один місяць без конфіскації майна.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць встановлений у розмірі 2102 гривня, отже сума податкової пільги складає 1051 грн, а 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з огляду на податкову соціальну пільгу 2102 грн (1051 грн х 2).

Тобто, вартість викраденого ОСОБА_4 майна 22 травня 2020 року на суму 2992,50 грн, 26 травня 2020 року на суму 5539,89 грн, 03 червня 2020 року на суму 11341 грн, 05 лютого 2020 року - на суму 3055,01 грн, 27 липня 2020 року на суму 9551,50 грн, 22 жовтня 2020 року на суму 3233,33 грн, 29 травня 2020 року на суму 6399,40 грн, 24 серпня 2020 року о 00:30 на суму 7941,00, 25 серпня 2020 року на суму 3649,40 грн, 26 серпня 2020 року о 01:00 на суму 4005 грн та 03:30 на суму 3046,08 грн, та 08 вересня 2020 року на суму 2297,00 грн була більшою 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Натомість, вартість майна, викраденого ОСОБА_4 14 квітня 2020 року на суму 550 грн, 01 червня 2020 року на суму 1417,80 грн, 24 серпня 2020 року о 02:10 на суму 1496,95 грн та о 04:10 на суму 1253,41 грн, 05 квітня 2020 року на суму 1768,56 грн, 21 серпня 2020 року на суму 1471,46 грн, 15 вересня 2020 року на суму 714,88 грн, 24 серпня 2020 року о 22:00 на суму 839,40 грн, 26 серпня 2020 грн о 02:20 на суму 1436,01 грн, 18 жовтня 2020 року на суму 617 грн, була меншою, ніж 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, на засудженого ОСОБА_4 розповсюджується дія Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ, яким частково декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_4 вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 02.11.2020 року, вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 09.09.2021, вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області 10.12.2021, вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18.01.2022, вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 16.11.2022 засуджений за діяння, караність яких законом усунена, а саме за викрадення 14 квітня 2020 року майна на суму 550 грн, 01 червня 2020 року на суму 1417,80 грн, 24 серпня 2020 року о 02:10 на суму 1496,95 грн та о 04:10 на суму 1253,41 грн, 05 квітня 2020 року на суму 1768,56 грн, 21 серпня 2020 року на суму 1471,46 грн, 15 вересня 2020 року на суму 714,88 грн, 24 серпня 2020 року о 22:00 на суму 839,40 грн, 26 серпня 2020 грн о 02:20 на суму 1436,01 грн, 18 жовтня 2020 року на суму 617 грн, тобто суми, які не перевищують двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то суд доходить висновку, що подання начальника установи виконання покарань потрібно задовольнити та звільнити засудженого від покарання, призначеного цими вироками за вказані кримінальні правопорушення.

Керуючись ст.ст. 5, 74 КК України, ст. 539 КПК України,

постановив:

Подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№ 21)» ОСОБА_3 задовольнити.

Негайно звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Богодухівського районного суду Харківської області вироком від 02 листопада 2020 року за ч. 3 ст. 185 КК України,у зв`язку з усуненням караності діяння.

Негайно звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 09 вересня 2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України за епізодами крадіжок майна 01 червня 2020 року на суму 1417,80 грн, 24 серпня 2020 року о 02:10 на суму 1496,95 грн, 24 серпня 2020 року о 04:10 на суму 1253,41 грн, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Негайно звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України за епізодами крадіжок майна 05 квітня 2020 року на суму 1768,56 грн,21 серпня 2020 року на суму 1471,46 грн, 15 вересня 2020 року на суму 714,88 грн, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Негайно звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2022 року за ч. 3 ст. 185 КК України за епізодами крадіжок майна 24 серпня 2020 року о 22:00 на суму 839,40 грн, 26 серпня 2020 грн о 02:20 на суму 1436,01 грн, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Негайно звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Богодухівського районного суду Харківської області вироком від 16 листопада 2022 року за ч. 3 ст. 185 КК України за епізодом крадіжки майна 18 жовтня 2020 року на суму 617,00 у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Суддя ОСОБА_1