Справа № 184/2157/24
Номер провадження 1-кп/184/60/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського міського суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000128 від 20.03.2024 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новосибірськ, російської федерації, громадянина російської федерації, не одруженого, не має неповнолітніх дітей на утриманні, маючого середню освіту, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , російської федерації та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2024 року приблизно о 14:30 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керував велосипедом марки «Україна» на тротуарі поблизу буд. 77 по вул. Центральній м. Покров Дніпропетровської області зі сторони вул. Б. Джонсона. В цей же день та час ОСОБА_3 керуючи технічно справним велосипедом марки «Україна» на тротуарі поблизу буд. 77 по вул. Центральній м. Покров Дніпропетровської області з необережності, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свої дій, хоча міг і повинен був їх передбачити, проявив неуважність та необачність, не переконавшись що це буде безпечно і не створить перешкоду або небезпеку іншим учасникам руху вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в попутному напрямку. Внаслідок даної пригоди на транспорті пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження.

Своїми діями велосипедист ОСОБА_3 порушив вимогу п. 6.6 (підпункт «в») Правил дорожнього руху України, відповідно до якого:

п. 6.6 (підпункт «в»). «Велосипедисту забороняється рухатися по тротуарах і пішохідних доріжках (крім дітей до 7 років на дитячих велосипедах під наглядом дорослих)».

Відповідно до висновку авто технічної експертизи №СЕ-19/104-24/15206-ІТ від 02.05.2024 у даній дорожній обстановці велосипедист ОСОБА_3 повинен був діяти згідно вимог пункту 6.6 (підпункту «в») Правил дорожнього руху України.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №320 від 30.04.2024 у ОСОБА_7 встановлене тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому анатомічної шийки правої кістки, яке відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби (строк зростання кісткової тканини більше 21 доби) (згідно пункту 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).

Виявлене тілесне ушкодження утворилось від дії тупого твердого предмета, або його частини або від удару об такий предмет, або його частину можливо в умовах дорожньо-транспортної пригоди.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст. 291 КК України, як порушення чинних на транспорті правил, що убезпечують рух та спричинило тяжкі наслідки.

В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив обставини викладенні в обвинувальному акті та пояснив, що він дійсно 17.03.2024 року керуючи своїм велосипедом марки «Україна» на тротуарі, вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка рухалась в попутному напрямку. У скоєному розкаявся, просить суворо не карати. Цивільний позов не визнає.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визнавши відповідно до ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують її особу, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» у порушення чинних на транспорті правил, що убезпечують рух та спричинило тяжкі наслідки, доведена повністю.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ст. 291 КК України як порушення чинних на транспорті правил, що убезпечують рух та спричинило тяжкі наслідки.

Відповідно до вимог ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, судом визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до ст.ст.50, 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до злочину середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, не працює, відсутність скарг та заяв за місцем проживання обвинуваченого, а також наявність пом`якшуючої вину обставини та відсутність обставин, які обтяжують покарання, думку потерпілого, вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 291 КК України, із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України, звільнивши обвинуваченого від реального відбування призначеного покарання з іспитовим строком, адже саме це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередить вчинення ним нових злочинів..

Потерпілою ОСОБА_7 в кримінальному провадженню заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування витрачених на лікування коштів в розмірі 50000 грн.

Згідно ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

У відповідності до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Потерпілою не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження витрачених нею на лікування коштів, зокрема квитанцій/чеків на придбання медичних препаратів, квитанцій/чеків, які б підтверджували значні витрати на лікування, до позову не надано рекомендацій та відповідних приписів лікарів, які б підтверджували необхідність значного терміну реабілітації.

На підставі викладеного суд вважає, що заявлений цивільний позов не обґрунтований та задоволенню не підлягає.

Речові докази по справі відсутні.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України, вважає, що витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 31, 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним за ст. 291 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

В задоволені цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про відшкодування витрачених на лікування коштів - відмовити.

Згідно ст.124 ч.2 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення експертизи у розмірі 1893 грн. 20 коп.

Речові докази по справі відсутні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, протягом 30 днів з моменту вручення йому копії вироку.

За правилами, встановленими ч.2 ст.394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1