У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 грудня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001704, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 9 липня 2024 року відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Херсон, зареєстрований в АДРЕСА_1 , мешкає в АДРЕСА_2 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_5 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 9 липня 2024 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та йому призначено покарання:

за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі;

за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Ухвалено строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з дня його затримання з 04.11.2023 р.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_5 у відшкодування майнової шкоди на користь ТОВ «Вигідна покупка» 1 855 грн.

Вирішено питання стосовно речових доказів у кримінальному провадженні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Обвинувачений ОСОБА_5 просить скасувати вирок і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обвинувачений ОСОБА_5 не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, вважає, що прокурор не надав вагомих та достатніх доказів для доведення його вини, а саме не надав записи з камер відеоспостереження, які знаходяться ззовні магазину.

Вказує, що в судовому засіданні не допитані свідки та потерпілі, а досліджені тільки письмові докази.

Зазначає, що прокурор надав неправдиві відомості щодо його особи, чим ввів в оману суд.

В доповненнях до апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_5 вказує, що у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, відповідальність за вчинене ним правопорушення повинна змінитись з кримінальної на адміністративну.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

ОСОБА_5 , будучі достовірно обізнаним про дію воєнного стану на території України та раніше судимим за вчинення майнових злочинів, вчинив корисливі злочини за наступних обставин.

Так, 10.10.2023 р. о 18.32 год. ОСОБА_5 , знаходився у приміщенні ТОВ «Вигідна покупка», яке здійснює свою підприємницьку діяльність у магазині ТМ «Аврора», який розташований в м. Миколаїв, просп. Центральний, 17, в цей час у ОСОБА_5 виник раптовий, злочинний, корисливий умисел, направлений на повторне вчинення крадіжки, реалізуючи який, ОСОБА_5 , в період часу з 18.32 по 18.36 год., діючи повторно, умисно, таємно, протиправно, з метою заволодіння чужим майном та оберненням його на свою користь, шляхом вільного доступу зі стелажів, які розташовані в торгівельній залі вказаного магазину викрав молоко, напій енергетичний, та інші речі, після чого, не маючи наміру розрахуватися за товар, покинув приміщення магазину та розпорядився викраденим за власним розсудом, чим спричинив ТОВ «Вигідна покупка» майнову шкоду в розмірі 832,5 грн.

27.10.2023 р. приблизно о 19.32 год., ОСОБА_5 знаходився в магазині ТМ «Аврора», який розташований за адресою м. Миколаїв, просп. Центральний, 24В/1, діючи повторно, умисно, таємно, протиправно, з метою заволодіння чужим майном, викрав каву розчинну та інші речі, після чого, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, не маючи наміру розрахуватися за товар, покинув приміщення магазину та розпорядився викраденим за власним розсудом, чим спричинив ТОВ «Вигідна покупка» майнову шкоду в розмірі 1 022,5 грн.

04.11.2023 р. приблизно о 10.50 год., ОСОБА_5 знаходився у магазині ТМ «Аврора», який розташований за адресою: м. Миколаїв, просп. Центральний, 25-А, шляхом вільного доступу зі стелажів, які розташовані в торгівельній залі вищевказаного магазину викрав флеш-карту, бездротові навушники та інші речі, загальною вартістю 746 грн., після чого, не маючи наміру розрахуватися за товар, покинув приміщення магазину, однак був помічений охоронцем вказаного магазину, який в подальшому наздогнав ОСОБА_5 із викраденим майном, та затримав останнього, тим самим ОСОБА_5 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але не закінчив його, з причин, які не залежали від його волі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану, за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд першої інстанції врахував дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, за вчинення корисливих майнових злочинів проти власності, вину визнав в повному обсязі, розкаявся, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні немає, не працює, за місцем ув`язнення ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» та місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР у лікаря нарколога та психоневрологічної поліклініці не перебуває, є інвалідом третьої групи з дитинства.

За висновком судово-психіатричної експертизи № 6 від 18.01.2024 р., ОСОБА_5 , у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, страждав легкою розумовою відсталістю з іншими порушеннями поведінки, психічними розладами і розладами поведінки внаслідок вживання алкоголю. За своїм психічним станом він міг у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 за своїм психічним станом не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого, який апеляційну скаргу по суті не підтримав, просив закрити кримінальне провадження, прокурора, який не заперечував проти закриття кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., ст. 51 КУпАП викладено у новій редакцій та встановлено, що максимальний розмір викраденого чужого майна, в тому числі шляхом шахрайства, на момент вчинення правопорушення для кваліфікації дій особи як дрібне викрадення чужого майна за ч. 2 ст. 51 КУпАП не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 Податкового кодексу визначено, що податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2023 року становить 2684 грн., тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становить 1342 грн. на 2023 рік, а 2 неоподаткованих мінімумів (ч. 2 ст. 51 КУпАП) становить 2684 грн.

Тобто, з 09.08.2024 р. сума викраденого майна, яка не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, є дрібною крадіжкою та особа повинна нести відповідальність за відповідною частиною ст. 51 КУпАП.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Оскільки Законом України № 3886-ІХ збільшилася сума викраденого, з якої настає кримінальна відповідальність за злочини щодо права власності, вказані обставини у даному випадку є підставою для закриття кримінального провадження за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно в умовах воєнного стану 10.10.2023 р., вартістю 832,5 грн., 27.10.2023 р. - вартістю 1022,5 грн., та у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно в умовах воєнного стану 04.11.2023 р., вартістю 746 грн.

Враховуючи, що на час вчинення ОСОБА_5 10.10.2023 р., 27.10.2023 р., 04.11.2023 р. кримінальних правопорушень, де сума викраденого майна не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 2 684 грн., кримінальне провадження, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 284, 376, 404, 405, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 9 липня 2024 рокувідносно ОСОБА_5 , скасувати.

На підставі п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, закрити, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Обраний щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3