Провадження № 1-кп/638/911/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

підсудного: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження №0001749 від 29.08.2023 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження с. Кудряве, Охтирського району Сумської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, військовослужбовця за контрактом, водія 2 мотопіхотного відділення, 1 мотопіхотного взводу, 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 , у званні старший солдат, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України, з угодою при визнання винуватості від 29 серпня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 21 від 01.02.2022 військовослужбовця військової служби за контрактом старшого солдата ОСОБА_5 , призначено на посаду водія 2 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 .

Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022 (№ 2102-ІХ), відповідно до пункту № 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» по всій території України введено військовий стан, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, який у подальшому продовжено Указом Президента України № 451/2023 від 26.07.2023 з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби військовослужбовець зобов`язаний, зокрема, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни.

Відповідно до ст. 28 Статуту внутрішньої служби єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

За ст. 29 Статуту внутрішньої служби за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 30 Статуту внутрішньої служби начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання.

Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Згідно зі ст. 31 Статуту внутрішньої служби начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Як вбачається з ст. 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, За своїми військовими званнями начальниками є: полковники, генерал-майори, генерал-лейтенанти, - для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу та молодшого офіцерського складу; генерал-полковники, адмірали, генерали армії України - для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу, молодшого та старшого офіцерського складу.

Відповідно до ст. 37 Статуту внутрішньої служби військовослужбовець після отримання наказу відповідає: "Слухаюсь" і далі виконує його. Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Відповідно до ст. 6 Дисциплінарного статуту право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати.

Відповідно до п. 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі Положення), право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам органів військового управління, з`єднань, військових частин, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Однак, незважаючи на вищевказані норми законодавства, старший солдат ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, станом на 09 листопада 2022 року особовий склад 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України виконував завдання в районі АДРЕСА_2 .

Так, 09 листопада 2022 року командиром 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України капітаном ОСОБА_6 , на підставі бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України № 11 від 08.11.2022 у місці дислокації військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , доведено до особового складу 2 мотопіхотної роти у складі 17 військовослужбовців бойовий наказ розпочати наступальні (ударно-пошукові) дії у напрямку …., оволодіти …., чим блокувати населений пункт …., з західного напрямку та не допустити проведення противником контратаки з напрямку …. З виходом на рубіж провести інженерні роботи першої черги, тобто військовослужбовці повинні були виконати наказ з оборони та ударно-пошукових дій в районі відповідальності 2 мотопіхотної роти.

Будучи невдоволений наказом старший солдат ОСОБА_5 , військовослужбовець військової служби за контрактом, водій 2 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти вч НОМЕР_1 діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану відкрито відмовився виконувати вищевказаний бойовий наказ, чим підірвав боєготовність та боєздатність 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України.

Своїми діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.402 КК України, тобто непокора, а саме відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

На стадії судового розгляду між прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 29 серпня 2023 року укладено угоду про визнання винуватості. Згідно з угодою, обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України, зобов`язався беззаперечно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

При укладанні угоди, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра або нарколога не перебуває, медичну характеристику за місцем проходження військової служби, його щире каяття, а також беззастережне визнання ним своєї винуватості, беручи до уваги інтереси суспільства, враховуючи, його вік, стан здоров`я та інші обставини, що його характеризують.

Так, враховуючи вищевказані обставини, які пом`якшують покарання

ОСОБА_5 , та істотно впливають на прийняття рішення про можливість укладення угоди про визнання винуватості та обумовлення міри покарання за вчинений злочин, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого ОСОБА_5 , а також роз`яснень, що містяться у п. 12 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» сторони вважають за можливе при призначенні покарання ОСОБА_5 за вчинений злочин, передбачений ч. 4 ст. 402 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, та погоджуються на призначення останньому покарання нижчого від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 4 ст. 402 КК України.

З урахуванням ст. 69 КК України, з якої вбачається, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу,

Так за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного сторони угоди з огляду на положення статті 65 КК України, мають право, використовуючи положення статті 69 КК України, узгоджувати інше основне покарання, більш м`який його вид, не зазначений у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України за цей злочин, сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України, у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Сторони вважають за можливе з урахуванням всіх обставин справи на підставі ст. 62, 69 КК України замінити основне покарання ОСОБА_5 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки на тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на 2 (два) роки.

На підставі вищевикладених обставин, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_5 , сторони погоджуються пропонувати суду призначити ОСОБА_5 покарання: за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на 2 роки.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, віднесений до тяжкого злочину, внаслідок якого шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.4 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Обставиною, які пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 на підставі ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання останнього відповідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Шкода кримінальним правопорушенням не завдана.

По кримінальному провадженню судові витрати, цивільний позов та речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 182, 373, 374, 475 КПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Затвердити угоду від 29 серпня 2023 року по кримінальному провадженню №0001749 від 29.08.2023 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України - у вигляді тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на 2 (два) роки.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін - застава.

Відповідно до вимог ч.11 ст. 182 КПК України після набрання вироком законної сили заставу у розмірі 134 200,00 грн., сплачену згідно ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 29.08.2023 року, повернути ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Строк покарання засудженому ОСОБА_5 відраховувати з моменту фактичного затримання після набрання вироку законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1