УХВАЛА

24 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 760/16791/24

провадження № 51-651ск25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_3,

суддів ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 від 10 лютого 2025 року на судове рішення Київського апеляційного суду від 02 лютого 2025 року,

встановив:

ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, перевіривши яку на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання приписів зазначеної статті.

Відповідно до пунктів 3, 5 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються: судове рішення, що оскаржується; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції, а згідно з ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.

Крім того, Суд зауважує, що вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, мають співвідноситися із приписами ст. 436 КПК, відповідно до яких суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Насамперед Верховний Суд зауважує, що ОСОБА_1 у касаційній скарзі просить, за результатами її розгляду, скасувати постанову апеляційного суду від 02 лютого 2025 року, а вирок місцевого суду залишити без зміни.

Заявлені скаржником вимоги не узгоджуються з приписами ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками касаційного розгляду, у зв`язку з тим, що скасування рішення апеляційного суду є підставою для призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. До того ж вимога касатора сформульована неповно, оскільки скаржник не зазначив необхідні для ідентифікації судового рішення відомості: назву суду, який постановив оскаржуване рішення, вид рішення апеляційного суду (вирок, ухвала).

Крім того, колегія суддів зауважує, що в обґрунтуваннях касаційної скарги ОСОБА_1 вказує, зокрема, що його визнано винуватим та засуджено за ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Надалі, за твердженням скаржника, 02 лютого 2025 року апеляційний суд скасував вирок та постановив новий, яким призначив йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

До касаційної скарги скаржник не додав копії оскаржуваного судового рішення, що в певній мірі ускладнює здійснення необхідного аналізу цієї скарги на етапі вирішення питання щодо її прийнятності. Водночас згідно з даними Єдиного реєстру судових рішень у справі № 760/16791/24 (про яку вказано у скарзі та, ймовірно, оскаржується постановлене у ній судове рішення) Солом`янський районний суд м. Києва вироком від 08 серпня 2024 року визнав винуватим ОСОБА_1 та призначив йому покарання у виді позбавлення волі на строк: 5 років - за ч. 4 ст. 185 КК, 7 років - за ч. 4 ст. 186 КК. На підставі приписів ч. 1 ст. 70 призначив ОСОБА_1 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років, а за сукупністю вироків згідно зі ст. 71 КК визначив остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 1 місяць.

Крім того, відповідно до даних того ж Реєстру Київський апеляційний суд за результатами перегляду вказаного вище вироку постановив ухвалу від 03 лютого 2025 року, якою апеляційні скарги прокурора та захисника задовольнив частково. Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 08 серпня 2024 року щодо ОСОБА_1 в частині визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, скасував і закрив кримінальне провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Також, апеляційний суд змінив у порядку, передбаченому ст. 404 КПК, згаданий вирок, виключивши з нього: відомості про судимість ОСОБА_1 за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 21 лютого 2024 року; рішення про призначення ОСОБА_1 покарання на підставі ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК за сукупністю кримінальних правопорушень та вироків. Вказав уважати ОСОБА_1 засудженим за ч. 4 ст. 186 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Викладене вище свідчить про неузгодженість доводів касаційної скарги в частині виду та дати постановлення оскаржуваного рішення апеляційного суду та результатів розгляду судами попередніх інстанцій кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 , що не дає можливості Верховному Суду однозначно встановити яке ж судове рішення оскаржується в касаційному порядку, дійсну позицію скаржника щодо меж і, відповідно, результатів касаційного розгляду та перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження, оскільки суд касаційної інстанції згідно з ч. 2 ст. 433 КПК переглядає судові рішення в межах касаційної скарги.

Не дотримався касатор і приписів п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК, оскільки не вказав необхідних відомостей для ідентифікації оскаржуваного судового рішення апеляційного суду, зокрема вид такого рішення (вирок, ухвала) і дату його ухвалення.

Також усупереч вимогам ч. 5 ст. 427 КПК касатор не долучив копій судових рішень, які оскаржуються.

Зазначене становить не лише формальне порушення положень ст. 427 КПК, але й по суті позбавляє Верховний Суд можливості перевірити, чи було постановлено оскаржуване судове рішення, дотримання суб`єктом подання касаційної скарги вимог статей 425, 426 КПК, а саме: чи має право ОСОБА_1 подати касаційну скаргу на оскаржуване судове рішення та чи дотримано строку касаційного оскарження.

З огляду на те, що касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення недоліків скарги, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги та подання додаткових документів.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 і встановити строк п`ятнадцять днів із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5