490/2529/24 29.01.2025
н/п 1-кп/490/463/2025
Центральний районний суд міста Миколаєва
Справа № 490/2529/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року місто Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000361 стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Добра Криниця Баштанського району Миколаївської області, громадянин України, із середньою освітою, офіційно не працює, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 Кримінального кодексу України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

ОСОБА_3 25.03.2024 приблизно о 04:20 перебував у дворі за адресою: м. Миколаїв, вул. Колодязна, 4, де помітив припаркований автомобіль марки «Buick Encore», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_6 , де у нього виник умисел на порушення недоторканості іншого володіння особи, шляхом проникнення до вказаного вище автомобіля, який належить на праві власності ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на порушення недоторканності іншого володіння особи, а саме: на незаконне проникнення до автомобіля марки «Buick Encore», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , всупереч волі законного володільця ОСОБА_6 та без її дозволу, за відсутності визначених законом підстав та з порушенням встановленого законом порядку, за відсутності будь-яких причин для порушення іншого володіння, діючи умисно, незаконно, протиправно, підійшов до лівої передньої двері автомобіля. ОСОБА_3 послідовно продовжуючи свій злочинний умисел на незаконне проникнення до іншого володіння особи, усвідомлюючи, що порушує його недоторканність, шляхом відкриття вищевказаних дверей зі сторони водія, проник до салону автомобіля, чим грубо порушив вимоги ст. 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи. У подальшому протиправні дії ОСОБА_3 були припиненні працівниками патрульної поліції.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України, а саме: незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Між ОСОБА_3 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , та прокурором ОСОБА_4 29.01.2025 було укладено угоду про визнання винуватості.

За змістом вказаної угоди, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, щиро розкаявся, не оспорює фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення.

Сторонами угоди ОСОБА_3 узгоджено покарання за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Прокурор просила затвердити угоду.

Потерпіла у судове засідання не прибула; про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином; надала суду заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутність та призначення покарання на розсуд суду; у подальшому надала письмову згоду прокурору на укладення між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, визнав повністю та беззастережно, просив суд про затвердження угоди; зазначив, що цілком розуміє вимоги угоди, його рішення є добровільним та не прийнято під примусом чи обіцянкою; узгоджене сторонами угоди покарання не є для нього непомірним тягарем і може бути виконане.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 зазначив, що ОСОБА_3 повністю розуміє вимоги угоди та наслідки, угода відповідає вимогам КПК України; просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами покарання, яке є помірним для обвинуваченого.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України є кримінальним проступком, отже угоду про визнання винуватості може бути укладено.

Суд з`ясував обставини, що дозволяють впевнитися в тому, що ОСОБА_3 усвідомлює характер обвинувачення та вид покарання, яке буде до нього застосовано.

Суд установив, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення ст. 474 КПК України. Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

ОСОБА_3 розуміє узгоджене покарання за вчинення кримінального проступку та погоджується на його призначення.

Згідно зі ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Ураховуючи викладене вище, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні, а також з урахуванням даних про особу ОСОБА_3 , який беззастережно визнав свою винуватість, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває; враховуючи наявність обставини, що пом`якшує покарання, щире каяття, відсутності обставин, що обтяжують покарання, з дотриманням принципу індивідуалізації покарання, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, та призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання, яка є достатньою для виправлення та перевиховання і відповідає загальним засадам призначення покарання.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду Миколаївської області від 28.03.2024 (справа 490/2345/24, провадження 1-кс/490/1309/2024) на майно, яке вилучене 25.03.2024 в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_3 , а саме: мобільний телефон «АЙФОН 10», в корпусі червоного кольору, в чохлі зеленого кольору, зі стартовим пакетом оператора мобільного зв?язку «Водафон» № НОМЕР_2 ; зв?язка ключів в кількості 3 (трьох) одиниць з магнітом для входу зеленого кольору; зв?язка ключів в кількості 2 (двох) одиниць; зв?язка ключів в кількості 3 (трьох) одиниць з металевим брелком з написом «made in Italiy»; зв?язка ключів в кількості 2 (двох) одиниць; пластикова карта з написом «Універсальна» №500852 строк дії 09/27, - скасувати.

Керуючись ст. ст. 53, 65, ч. 1 ст. 162 КК України, ст. ст. 100, 174, 373, 374, 469, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

затвердити угоду про визнання винуватості від 29.01.2025, укладену між прокурором Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000361;

визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700,00 (тисяча сімсот грн. 00 коп.);

відповідно до ст. 174 КПК України арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду Миколаївської області від 28.03.2024 (справа 490/2345/24, провадження 1-кс/490/1309/2024) на майно, яке вилучене 25.03.2024 в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_3 , а саме: мобільний телефон «АЙФОН 10», в корпусі червоного кольору, в чохлі зеленого кольору, зі стартовим пакетом оператора мобільного зв?язку «Водафон» № НОМЕР_2 ; зв?язка ключів в кількості 3 (трьох) одиниць з магнітом для входу зеленого кольору; зв?язка ключів в кількості 2 (двох) одиниць; зв?язка ключів в кількості 3 (трьох) одиниць з металевим брелком з написом «made in Italiy»; зв?язка ключів в кількості 2 (двох) одиниць; пластикова карта з написом «Універсальна» №500852 строк дії 09/27, - скасувати;

відповідно до ст. 100 КПК України речові докази, а саме:

- цифровий носій диск DVD-R з відеозаписом, - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон марки «iPhone», поміщений до спец-пакету SUD1010354, який передано на зберігання до камери речових доказів при відділенні поліції №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, - повернути ОСОБА_3 ;

- зв`язку ключів № 1, поміщену та упаковану до спец пакету WAR0014796, яка передана на зберігання до камери речових доказів при відділенні поліції №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, - повернути ОСОБА_3 ;

- зв`язку ключів № 2, поміщену та упаковану до спец пакету WAR0014874, яка передана на зберігання до камери речових доказів при відділенні поліції №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, - повернути ОСОБА_3 ;

- зв`язку ключів № 3, поміщену та упаковану до спец пакету WAR0014955, яка передана на зберігання до камери речових доказів при відділенні поліції №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, - повернути ОСОБА_3 ;

- зв`язку ключів № 4, поміщену та упаковану до спец пакету WAR0014875, яка передана на зберігання до камери речових доказів при відділенні поліції №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, - повернути ОСОБА_3 ;

- банківську карту, поміщену та упаковану до спец пакету WAR0014795, яка передана на зберігання до камери речових доказів при відділенні поліції №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, - повернути ОСОБА_3 ;

- спеціальний паперовий пакет № 1 із двома ключами, які передано на зберігання до камери речових доказів при відділенні поліції №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, - повернути ОСОБА_6 ;

- спеціальний паперовий пакет № 2 із одним змивом із замкового отвору, який передано на зберігання до камери речових доказів при відділенні поліції №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, - знищити;

- спеціальний паперовий пакет № 3 із одним змивом із ручки бардачка, який передано на зберігання до камери речових доказів при відділенні поліції №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, - знищити;

- спеціальний паперовий пакет № 4 із однією перчаткою, який передано на зберігання до камери речових доказів при відділенні поліції №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, - знищити;

- спеціальний паперовий пакет № WAR1063756 із одним СПУ, який передано на зберігання до камери речових доказів при відділенні поліції №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, - знищити;

- паперовий конверт № 1 із букальним епітелієм ОСОБА_3 , який передано на зберігання до камери речових доказів при відділенні поліції №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, - знищити.

Роз`яснити сторонам угоди, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди між обвинуваченим і прокурором про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України: обвинуваченим (його захисником) виключно з підстав призначення судом покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому, згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі оскарження, після перегляду справи судом апеляційної інстанції, якщо вирок не буде скасовано.

Копія вироку може бути отримана всіма учасниками судового провадження в Центральному районному суді м. Миколаєва. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1