ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня2025 року

м. Київ

справа №757/29048/20-к

провадження № 51-3820км24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 15 листопада 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 21 травня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209, ч. 4 ст. 358 КК, і

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 15 листопада 2023 року кримінальне провадження № 0000196 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209, ч. 4 ст. 358 КК, закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 травня 2024 року апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а ухвалу місцевого суду - без змін.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі з доповненнями прокурор посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати судові рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Стверджує, що судами попередніх інстанцій було неправильно обчислено початок та кінцеву дату строку досудового розслідування. З посиланням на ч. 5 ст. 115 КПК вважає датою початку строку досудового розслідування 03 березня 2020 року, а не 02 березня 2020 року (день повідомлення про підозру), а датою закінчення - 09 липня 2020 року. Зазначає, що отримання судом першої інстанції обвинувального акта 08 липня 2020 року підтверджується другим екземпляром супровідного листа, який зберігався у прокуратурі на противагу тому, який наявний у матеріалах справи. Відтак вважає, що стороною обвинувачення не було порушено строку звернення до суду з обвинувальним актом. Вказує про порушення місцевим судом вимог ст. 32 КПК та ст. 100 КПК. На думку прокурора, висновок судів попередніх інстанцій про наявність підстав для закриття кримінального провадження за п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК є помилковим.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні прокурор підтримав касаційну скаргу, просив її задовольнити;

ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 направили до суду клопотання, в яких просили проводити касаційний розгляд за їх відсутності, оскаржувані судові рішення залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора - без задоволення.

Інші учасники судового провадження були належним чином повідомлені про дату, час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання не з`явилися.

Мотиви Суду

Суд заслухав суддю-доповідача, позицію прокурора у судовому засіданні, перевірив матеріали кримінального провадження, наведені в касаційній скарзі з доповненнями доводи та дійшов висновку про таке.

У цьому кримінальному провадженні суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 направлений до місцевого суду поза межами строку досудового розслідування, останнім днем якого було 07 липня 2020 року.

В ході з`ясування перебігу строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000196 від 25 вересня 2018 року судами попередніх інстанцій було встановлено, що:

- 02 березня 2020 року було скеровано ОСОБА_6 засобами поштового зв`язку повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК;

- 30 квітня 2020 року стороні захисту вручено повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування;

- ухвалою слідчого судді від 22 червня 2020 року стороні захисту встановлено строк для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування до 05 липня 2020 року включно;

- 08 липня 2020 року засобами поштового зв`язку обвинувальний акт скеровано ОСОБА_6 та його захисникам;

- згідно зі штампом вхідної кореспонденції обвинувальний акт подано до місцевого суду 10 липня 2020 року.

Відлік строку досудового розслідування судом першої інстанції було здійснено з 02 березня 2020 року (день направлення повідомлення про підозру засобами поштового зв`язку). Надалі було враховано встановлену слідчим суддею кінцеву дату ознайомлення з матеріалами досудового розслідування (05 липня 2020 року).

Місцевий суд, з яким погодився апеляційний суд, вказав, що останнім днем двомісячного строку досудового розслідування було 07 липня 2020 року.

Сторона захисту також погодилася з тим, що останнім днем строку досудового розслідування було 07 липня 2020 року і не оскаржувала судове рішення місцевого суду.

З огляду на те, що на супровідному листі прокуратури, який міститься в матеріалах кримінального провадження після обвинувального акта (а. с. 30, Т. 1), датою його отримання зазначено 10 липня 2020 року, то суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що обвинувальний акт до суду стороною обвинувачення скеровано після завершення строку досудового розслідування.

Однак такий висновок колегія суддів вважає передчасним з огляду на таке.

Згідно з висновком об`єднаної палати ККС ВС, сформульованому у постанові від 17 лютого 2025 року у справі № 369/16172/20, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду, тобто направленням його до суду засобами поштового зв`язку або передачі відповідальній особі канцелярії суду.

Виходячи з положень статей 115, 219 КПК при обчисленні двомісячного строку досудового розслідування, день коли особу було повідомлено про підозру, не береться до уваги як день, від якого починається вказаний строк.

Судами попередніх інстанцій було застосовано інший алгоритм обрахування строку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Відтак місцевому суду необхідно обрахувати строк досудового розслідування з урахуванням того, що раніше у цьому кримінальному провадженні відлік вказаного строку було проведено з 02 березня 2020 року (день вручення повідомлення про підозру), а згідно з вище вказаним висновком ОП ККС ВС такий відлік потрібно обраховувати у цьому кримінальному провадженні з 03 березня 2020 року.

Також Суд звертає увагу на те, що у матеріалах цієї справи наявні два супровідні листи прокуратури, згідно з якими обвинувальний акт було передано до суду, зі штампами вхідної кореспонденції місцевого суду з різними датами:

(1) супровідний лист Київської місцевої прокуратури № 6, датований 07 липня 2020 року за вих. № 56-5420вих-20 та зі штампом вхідної кореспонденції Печерського районного суду міста Києва з датою 10 липня 2020 року та вх. № 94671 (а. с. 30, Т. 1);

(2) та аналогічний лист прокуратури, однак із вихідним штрих-номером прокуратури та штампом вхідної кореспонденції Печерського районного суду міста Києва з датою 08 липня 2020 року (а. с. 85, Т. 2).

Наведена інформація ставить під сумнів день реєстрації супровідного листа з обвинувальним актом щодо ОСОБА_6 у суді першої інстанції датою, на яку вказав цей суд в оскаржуваному рішенні, що позбавляє касаційний суд висловитись про те, чи відбулося звернення прокурора з обвинувальним актом до суду в межах чи поза межами строку досудового розслідування.

Суд апеляційної інстанції, хоча і встановив такі розбіжності, однак не усунув їх.

З огляду на викладене оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог КПК.

Під час нового розгляду суду першої інстанції з використанням порядку, встановленого законодавством (у тому числі шляхом проведення службової перевірки тощо), необхідно достеменно встановити дату звернення сторони обвинувачення до суду з обвинувальним актом щодо ОСОБА_6 .

Керуючись статтями 433, 436-438, 442 Кримінального процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу прокурора - задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 15 листопада 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 21 травня 2024 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3