ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого: ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі

судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

власника майна ОСОБА_5

представника

власника майна ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 10 січня 2025 року про задоволення клопотання прокурора про арешт майна,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 10 січня 2025 року задоволено клопотання прокурора Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_7 та накладено арешт на автомобіль марки «BMW» моделі 320D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , зареєстоване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичним володільцем якого є ОСОБА_8 , та мобільні телефони «Samsung Galaxy A54», «Samsung Galaxy A6», «Apple iPhone 15 Pro Max», «Realme Х2 Рro», «Apple iPhone 14 Pro Max», «Apple iPhone 11», «Samsung Galaxy S24», «ZTE» моделі 9046.

На вказану ухвалу слідчого судді власник майна ОСОБА_5 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення

арешту на автомобіль у виді заборони користування автомобілем, та повернути їй транспортний засіб.

Не оскаржуючи ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на мобільні Провадження № 11-сс/822/13/25 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9

Категорія: ст. 422 КПК України Доповідач: ОСОБА_10

телефони, зазначає, що транспортний засіб належить їй на праві власності, жодного

відношення до кримінального провадження вона не має, а обмеження права власності у користуванні арештованим майном істотно впливає на її інтереси як власника майна.

Вказує, що згідно ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, що суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Вважає, що обмеження права користування транспортним засобом є не співрозмірним із завданням кримінального провадження, оскільки заборона користування транспортним засобом погіршує умови її життя та її сім`ї.

На вказану апеляційну скаргу прокурор Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_7 подав заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги власника майна ОСОБА_5 , а ухвалу слідчого судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області залишити без змін.

Подані заперечення мотивує тим, що слідчим суддею не було порушення вимоги процесуального та матеріального законодавства.

Крім того, в поданих запереченнях прокурор просить розгляд справи провести без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення, доводи власника майна ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6 , які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження в межах поданої апеляційної скарги та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції межах апеляційної скарги.

Рішення слідчого судді в частині накладення арешту на мобільні телефони не оскаржується в поданій апеляційній скарзі, а отже і не переглядається.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, пересування, відчуження.

З матеріалів судового провадження встановлено, що СВ ВП № 1 (м.Сторожинець) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 08 січня 2025 року за №0000006 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР стало те, що 08 січня 2025 року в адміністративних межах селища Красноїльськ Чернівецького району Чернівецької області, військовослужбовцями Державної прикордонної служби України на відстані 4000 метрів до державного кордону України із Румунією було затримано громадян України ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_3 , які мали намір незаконно перетнути державний кордон України та яких до місця затримання на автомобілі марки «BMW» номерний знак НОМЕР_1 привезла громадянка України ОСОБА_8 , яку працівниками державної прикордонної служби України було зупинено неподалік місця виявлення осіб, що мали намір незаконно перетнути кордон.

Протоколом огляду місця події від 08 січня 2025 року вилучені мобільні телефони і автомобіль марки «BMW» моделі 320D та постановою від 09 січня 2025 року визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частина 3 статті 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно приписів п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема, підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Прокурор, в поданому клопотанні, визначив спосіб, вказаний в ч. 1 ст. 170 КПК України, накладення арешту на автомобіль, зазначивши про необхідність у позбавленні права його відчуження, користування та розпорядження.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Разом з цим, слідчий суддя не дотримався вимог ч. 4 ст. 173 КПК України та не визначив в ухвалі, який спосіб арешту автомобіля ОСОБА_5 слід застосувати.

Недотримання наведених положень кримінального процесуального закону є підставою для скасування ухвали слідчого судді з постановленням нової ухвали.

З матеріалів справи встановлено, що вилучений автомобіль є доказом у кримінальному провадженні та прокурором у клопотанні доведено необхідність його збереження як речового доказу.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , власником автомобіля «BMW» моделі «320D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_5 .

Прокурор у клопотанні не довів необхідності накладення арешту на автомобіль у виді заборони користування ним, не надав обґрунтувань, що такий вид арешту запобігатиме ризикам, передбаченим ст.170 КПК України, а тому його не можна вважати співрозмірним та виправданим за встановлених фактичних обставин.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що прокурором не доведено наявність достатніх підстав для позбавлення ОСОБА_5 права користування належним їй транспортним засобом.

Відповідно приписів ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За таких обставин, апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_5 , слід задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді скасувати, в частині вирішення питання щодо арешту автомобіля, із постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 132, 170, 171, 172, 173, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справі про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_5 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 10 січня 2025 року у кримінальному провадженні №0000006, в частині накладення арешту на автомобіль марки «BMW» моделі «320D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , є ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 скасувати і постановити в цій частині нову ухвалу.

Накласти арешт у виді позбавлення права на відчуження та розпорядження автомобілем марки «BMW» моделі «320D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , є ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий, суддя [підпис] ОСОБА_10

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3