Справа № 497/4/25
Провадження № 1-кс/497/4/25
УХВАЛА

06.01.2025 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання, в м. Болград, клопотання начальника відділення №2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000712 від 28.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

30.12.2024 року (надійшло 03.01.2025 року) до суду засобами поштового зв`язку "Нова пошта" (експрес-накладна №0027), звернулася начальник відділення №2 СВ ОСОБА_3 з клопотанням, погодженим з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна.

З клопотання вбачається, що групою слідчих слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000712 від 28.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, за фактом організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України поза межами пункту пропуску, з корисливих мотивів.

28.12.2024 року до чергової частини відділення поліції № 2 Болградського РВП ГУНП в Одеській області від працівника Державної прикордонної служби України надійшло повідомлення про те, що невстановлені особи з корисливих мотивів організували незаконне переправлення через державний кордон України двох громадян України чоловічої статі призовного віку, поза межами встановлених пунктів пропуску, яких було викрито працівниками ДПС України на околиці с-ще Соборне Болградського району Одеської області під час руху в напрямку умовної лінії державного кордону України з Республікою Молдова (ЄО № 5064 від 28.12.2024).

Виїздом СОГ на місце події встановлено, що на відкритій ділянці місцевості, розташованої на асфальтованій дорозі Т1644, що розташована між с-щем Бессарабське та с-щем Соборне Болградського району Одеської області, на відстані 2 км від останнього, за координатами 46.21497, 29.18914, виявлено 2 (два) транспортних засоби, один з яких марки ВАЗ моделі 2103, реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору та другий марки ВАЗ 111840, реєстраційний номер НОМЕР_2 , а також 5 (п`ять) осіб чоловічої статі віком від 17-60 років, а саме:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особу встановлено на підставі паспорту громадянина України № НОМЕР_3 , виданий 15.09.2020, органом 5124;

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особу встановлено на підставі паспорту громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий Жовтневим РВ у м. Маріуполі ГУ ДМС України в Донецькій області від 06.09.2014;

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , особу встановлено на підставі паспорту громадянина України серії НОМЕР_5 , виданий Зарічненським РС УДМС України в Рівненській області від 22.12.2016;

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , особу встановлено на підставі паспорту громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_6 , виданий 15.02.2022, органом 5124;

- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , особу встановлено на підставі паспорту громадянина України № НОМЕР_7 , виданий 01.10.2021, органом 5145.

Попередньо з пояснень наданих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , встановлено, що вони вийшли на зв`язок з невстановленими особами, кожний окремо, через телеграм канал, з якими домовлялись про незаконний перетин через державний кордон України, поза межами пунктів пропуску. Передача грошових коштів, відбувалась за перерахунком на особистий рахунок, групі інших невстановлених осіб, у сумі до 4000 доларів США, до м.Одеси за вказівками невстановлених осіб, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 добирались різними видами транспорту (потяг, авто).

28.12.2024 року в порядку ст. 40 КПК України оперативному підрозділу надано доручення на проведення слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення особи(іб), яка(і) скоїла(и) дане правопорушення, при встановленні яких опитати їх, та доставити до відділення поліції № 2 Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області.

З показів наданих ОСОБА_11 встановлено, що 28.12.2024 року він по проханню особи, яка користується мобільним номером телефоном НОМЕР_8 , на автомобілі марки ВАЗ моделі 111840, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебуває у його фактичному користуванні, направився за особами до с.Красне Болградського району Одеської області, зустріти їх, та в подальшому повинен був відвезти до селища Соборне, але між селищем Бессарабське та селищем Соборне був зупинений працівниками прикордонної служби України, куди саме прямували чоловіки, він не був про це обізнаний, та з ним повинна була розрахуватись за послугу перевезення, особа яка замовила послуги таксі з вищевказаного мобільного номеру.

З показів наданих ОСОБА_9 встановлено, що 28.12.2024 він по проханню свого брата ОСОБА_12 , на автомобілі марки ВАЗ моделі 2103, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у фактичному користуванні останнього, направився за особами до селища Буджак Болградського району Одеської області, зустріти осіб чоловічої статі, яких повинен був привезти таксист, та в подальшому він повинен був відвезти осіб до с.Петрівськ, але між селищем Соборне та селищем Буджак був зупинений працівниками прикордонної служби, куди саме прямували чоловіки, він не був про це обізнаний.

У ході допиту свідка ОСОБА_8 , з його свідчень встановлено, що 28.12.2024 в першій половині дня, знаходячись за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , його брат ОСОБА_9 , запропонував йому поїхати на належному ОСОБА_9 транспортному засобі марки ВАЗ моделі 2106, синього кольору, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , з ним покататися, на що він погодився та вирушив зі своїм братом у напрямку перехрестя автодоріг між селищами Соборне та Буджак Болградського району Одеської області, під`їжджаючи до котрого, ОСОБА_9 було здійснено поворот у напрямку с-ща Буджак Болградського району Одеської області, після чого за ними почав гнатися невідомий транспортний засіб, але через несправність роботи радіатора належного ОСОБА_9 транспортного засобу, були зупинені співробітниками Державної Прикордонної служби України.

З метою перевірки наданих ОСОБА_8 свідчень, останньому запропоновано надати добровільно для огляду його мобільний телефон на що він погодився, та надав власноручно складену письмову заяву про дозвіл на огляд його мобільного телефону.

У подальшому, 29.12.2024 року в період часу з 00:45 по 01:10 години проведений огляд мобільного телефону марки Xiaomi моделі Redmi Note 10 5 G в корпусі темно-синього кольору, з міжнародними ідентифікаторами мобільного пристрою IMEI 1 НОМЕР_9 , IMEI 2 НОМЕР_10 , обладнаний сім-картками з номерами НОМЕР_11 та НОМЕР_12 , який за наслідками огляду тимчасово вилучений для подальшого надання його спеціалістам, шо володіють спеціальними знаннями та навичками, та нададуть технічну допомогу з виявлення інформації, що може бути прихована в телефоні та недосяжна слідству, через відсутність таких навичок у слідчого, чим можливо ОСОБА_8 вводить слідство в оману.

29.12.2024 року постановою слідчого вилучений у ОСОБА_8 мобільний телефон, визнаний речовим доказом та залучений до матеріалів кримінального провадження.

Під час допиту свідка ОСОБА_8 у органу досудового слідства виникли сумніви щодо надання ним правдивих свідчень, а тому й вилучений його мобільний телефон для ретельного його огляду, що потребує додатковий час, навичок та знань, для встановлення усіх осіб, причетних до скоєння даного протиправного діяння, зафіксувати усі наявні в ньому відомості з залученням спеціалістів, оскільки його повернення призведе до видалення всієї інформації самим ОСОБА_8 , у разі наявності в ньому відомостей про його причетність в тому числі, що унеможливить подальше її відновлення у разі видалення, що негативно вплине на досудове розслідування, а тому є необхідність у накладанні на нього арешту, з метою збереження в якості речового доказу.

Значення вказаного майна для встановлення обставин у кримінальному провадженні насамперед полягає в тому, що воно містить важливу доказову базу про осіб які на думку органу досудового слідства можуть бути причетними до незаконного переправлення осіб через державний кордон України, тому слідчий звертається з цім клопотанням.

Начальник відділення №2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 надала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі (а.с.23).

Особа у якої вилучено майно ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, проти задоволення клопотання заперечував, зазначив що це його єдиний засіб для зв`язку, він не має можливості придбати інший телефон, тому просив врахувати це при розгляді клопотання (а.с.25).

Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, дійшов висновку щодо задоволення клопотання, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст. 1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

В судовому засіданні встановлено, що 28.12.2024 року до чергової частини відділення поліції №2 Болградського РВП ГУНП в Одеській області від працівників Державної прикордонної служби України надійшло повідомлення про те, що невстановлені особи з корисливих мотивів організували незаконне переправлення через державний кордон України двох громадян України чоловічої статі призовного віку, поза межами встановлених пунктів пропуску, яких було викрито працівниками ДПС України на околиці с-ща Соборне Болградського району Одеської області під час руху в напрямку умовної лінії державного кордону України з Республікою Молдова (ЄО №5064 від 28.12.2024).

Вказані відомості 28.12.2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000712 за правовою кваліфікацією ч.3 ст.332 КК України.

Під час проведення слідчих дії ОСОБА_8 добровільно видав співробітникам поліції належний йому мобільний телефон марки Xiaomi моделі Redmi Note 10 5 G в корпусі темно-синього кольору, з міжнародними ідентифікаторами мобільного пристрою IMEI 1 НОМЕР_9 , IMEI 2 НОМЕР_10 , який постановою слідчого відділення №2 ОСОБА_13 від 29.12.2024 року визнаний речовим доказом.

Слідчим доведено, що майно, на яке він просить накласти арешт, буде використано, як доказ у кримінальному провадженні.

Оцінивши обставини визначені ст.ст. 132,170 КПК України, суд дійшов висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим і підлягає задоволенню, так як вищезазначене майно, є речовим доказом у кримінальному правопорушенні, та вважає необхідним застосувати захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вилученого майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 132,170-173,395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника відділення №2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000712 від 28.12.2024 року, що було тимчасово вилучено 29.12.2024 року у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме на:

- мобільний телефон марки Xiaomi моделі Redmi Note 10 5 G в корпусі темно-синього кольору, з міжнародними ідентифікаторами мобільного пристрою IMEI 1 НОМЕР_9 , IMEI 2 НОМЕР_10 , обладнаний сім-картками з номерами НОМЕР_11 та НОМЕР_12 ;

у частині позбавлення права його відчуження, розпоряджання та користування ним.

Місцем зберігання мобільного телефону з сім-картами визначити камеру зберігання речових доказів відділення №2 Болградського РВП ГУНП в Одеській області: Одеська область, Болградський район, смт.Тарутине, вул.Красна, 237.

Відповідальною за належне зберігання майна визначити начальника відділення №2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1