Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/9579/24
Провадження № 1-в/644/79/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2025 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря- ОСОБА_2 ,

прокурора- ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду клопотання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, освіта середня-спеціальна, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 26.08.2005 Полтавським районним судом м. Полтави за ч.3 ст. 185, ст. 104 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 104 КК України призначено покарання у виді іспитового терміну 1 рік;

2) 21.06.2006 Полтавським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ст. 69, ст. 70, 71 КК України до позбавлення волі строком на 6 років. Звільнений 03.03.2010 року умовно достроково з не відбутим терміном покарання 1 рік 9 місяців 21 день;

3) 29.07.2011 Октябрським районним судом м. Полтави за ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 187 ч. 3, ст. 69, ст. 70, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, 3 місяці;

4) 19.05.2016 Київським районним судом м. Полтави за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном 2 роки;

якого вироком Київського районного суду м. Полтави від 01.08.2018 засуджено за ч.2 ст.187 КК України з застосуванням ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років 6 місяців з конфіскацією всього належного йому; зазначений вирок суду залишено без змін ухвалою Полтавського апеляційного суду від 14.02.2019, що відбуває покарання в Державній установі «Харківська виправна колонія (№43)»,

про приведення вироку суду у відповідність до вимог Закону України № 3886-IX від 18.07.2024 року,

УСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_4 , що відбуває покарання в Державній установі «Харківська виправна колонія (№43)» за вироком Київського районного суду м. Полтави від 01.08.2018, звернувся до суду з клопотанням, в якому просить привести судове рішення стосовно нього у відповідність до вимог Закону України № 3886-IX від 18.07.2024.

Засуджений подав заяву про проведення розгляду клопотання без його участі.

В судовому засіданні прокурор вважав відсутніми підстави для задоволення клопотання засудженого.

Дослідивши матеріали справи та особової справи в межах заявлених засудженим вимог, суд приходить до наступних висновків.

Вироком Київського районного суду м. Полтави від 01.08.2018 ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією всього належного йому майна; відповідно до ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 19.05.2016 року та остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років 6 місяців з конфіскацією всього належного йому майна. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 14.02.2019 залишено без змін вирок Київського районного суду м. Полтави від 01.08.2018 .

Згідно із ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України.

Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Судом встановлено, що вироком Київського районного суду м. Полтави від 01.08.2018 ОСОБА_4 засуджений до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років 6 місяців з конфіскацією всього належного йому майна за ч.2 ст.187 КК України , тобто за напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій. Вирок набрав законної сили 14.02.2019.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 набув чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи наведене, слід дійти висновку, що звільнення особи від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку із набранням чинності Законом № 3886-IX можливе лише щодо особи, яка вчинила викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Отже, норми Закону України № 3886-ІХ не поширюються на діяння, передбачені ст. 187 КК України, яка встановлює кримінальну відповідальність за розбій.

Відповідно до зазначеного, набрання чинності Законом № 3886-IX не може бути правовою підставою для звільнення ОСОБА_4 від призначеного вироком Київського районного суду м. Полтави від 01.08.2018 покарання за ч. 2 ст. 187 КК України.

Судом встановлено, що вироком Київського районного суду м. Полтави від 19.05.2016 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст. 15 ч. 3 ст.185 та ч. 3 ст. 185 КК України та з застосуваням ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 років 6 місяців, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на два роки.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2016 року складав 689 грн (1378 грн - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2016 х на 50 %). Тобто, два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму 689 грн х 2 (неоподаткований мінімум доходів громадян) = 1378,00 грн.

ОСОБА_4 за вироком Київського районного суду м. Полтави від 19.05.2016 засуджений за ч.2 ст. 15 ч. 3 ст.185 КК України за закінчений замах на повторне, таємне викрадення чужого майна (крадіжка) на суму 1800 гривень за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у приміщення, та за ч. 3 ст. 185 КК України як повторне, таємне викрадення чужого майна (крадіжка) на суму 4030 гривень за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у приміщення.

Оскільки вартість майна на час вчинення діяння, за яке ОСОБА_4 засуджений вироком Київського районного суду м. Полтави від 19.05.2016, перевищувала 2 неоподатковуваних мінімума доходів громадян за цей період- 2016 рік, до цього діяння не може бути застосовано положення ст.5 КК України, вказане діяння не може бути визнано дрібною крадіжкою та не може бути декриміналізовано відповідно до Закону №3886-ІХ.

Відтак, клопотання засудженого ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

Керуючись Законом України № 3886-IX від 18.07.2024 року, ст.ст. 5, 74 КК України, п. 13 ч.1 ст. 537 КПК України, ст. 539 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відбуває покарання в Державній установі «Харківська виправна колонія (№43)», про приведення вироків Київського районного суду м. Полтави від 01.08.2018 та Київського районного суду м. Полтави від 19.05.2016 у відповідність до вимог Закону України № 3886-IX від 18.07.2024 року, а саме звільнення від покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1