Справа № 452/547/25
Провадження № 1-кс/452/93/2025
У Х В А Л А

Іменем України

13 лютого 2025 року м. Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області про самовідвід,

В С Т А Н О В И Л А:

На розгляді Самбірського міськрайонного суду Львівської області під головуванням судді ОСОБА_3 перебуває кримінальне провадження № 0000076 від 31 січня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_3 13 лютого 2025 року подав заяву про самовідвід покликаючись на те, що в нього перебувала на розгляді справа № 452/61/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 126 та ч. 2 ст. 130 КУпАП, за результатами розгляду останнього притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення з позбавленням права керування транспортними засобами без оалатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_4 висунуто обвинувачення в межах кримінального провадження за

№ 0000076 від 31 січня 2025 року за ч. 1 ст. 382 КК України.

При цьому в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_4 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 та ч. 3 ст. 130 КУпАП був позбавлений права керування транспортними засобами.

Як встановлено, справа № 452/61/25 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності перебувала в провадженні судді ОСОБА_3 . Постанова у справі набрала законної сили і є чинною на сьогоднішній день.

Отже, в ухваленому ОСОБА_3 , як суддею, раніше процесуального рішення, він вже висловив свою думку з приводу фактичних обставин справи, покладених в основу обвинувачення проти ОСОБА_4 , саме його висновки, як судді, стали підґрунтям для обвинувачення даної особи.

Для забезпечення вимог процесуальної форми щодо недопущення сторонніх впливів на прийняття процесуальних рішень у кримінальному процесі України законодавцем закріплено інститут самовідводу, відводу, який передбачає інструменти для усунення упередженої службової особи від здійснення розслідування та судового розгляду кримінального провадження, сприяє підвищенню рівня довіри громадськості до суду та винесених ним рішень.

Згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено у п. 66 рішення Європейського суду з прав людини від 10.12.2009 у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» (заява № 4785/02), наявність безсторонності суду має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У п. 71 рішення Європейського суду з прав людини від 10.12.2009 у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» (заява № 4785/02) висловлена правова позиція, за якою формулювання у раніше ухвалених суддею рішеннях висновків про винуватість осіб можуть викликати обґрунтовані побоювання, що у судді вже сформувалася думка про вину таких осіб і це може позначитися на його безсторонності. На думку Суду, у такому разі побоювання щодо небезсторонності судді можна вважати об`єктивно обґрунтованими.

Аналогічна позиція підтримана Верховним Судом у постанові від 13.12.2018 у справі № 552/4932/17.

Згідно п. 4) ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

За наявності зазначених підстав суддя зобов`язаний заявити самовідвід (ст. 80 КПК України).

Вказані обставини, відповідно до п. 4) ч. 1 ст. 75 КПК України, виключають можливість розгляду суддею ОСОБА_3 кримінального провадження

№ 0000076 від 31 січня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, а тому заяву судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_3 про самовідвід слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 81, 82 КПК України,

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_3 про самовідвід у розгляді кримінального провадження № 0000076 від 31 січня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, задовольнити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя