ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/756/25 Справа № 204/2955/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000290 від 22 лютого 2025 року стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпро зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 305 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 захисника ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2025 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровської області підполковника юстиції ОСОБА_9 , погоджене з прокурором ОСОБА_6 та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 16 травня 2025 року, з визначенням застави в розмірі 120 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 363 360 гривень та з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), у разі її внесення.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 305 КК, що підтверджується документами, долученими до клопотання слідчого у їх сукупності.

Крім того, слідчий суддя дійшов висновку про доведення прокурором, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від десяти до дванадцяти років, підозрюваний, намагаючись уникнути покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Запобігти вище зазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий суддя вважав можливим задовольнити клопотання слідчого та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування. Застосування більш м`якого запобіжного заходу, про що в судовому засіданні просили підозрюваний та його захисник, за відсутності дієвих стримуючих чинників, є недоцільним, оскільки не буде достатнім для запобігання визначеним ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК.

Враховуючи вимоги ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183 КПК, особу підозрюваного, який не судимий, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, з урахуванням характеру та обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, та інших обставин, що мають значення, враховуючи стан здоров`я підозрюваного, слідчий суддя ухвалив рішення визначити заставу у розмірі 120 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 363 360,00 грн, що у даному випадку буде цілком достатнім для виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзіпрокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16 травня 2025 року без визначення розміру застави.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор посилається на те, що визначаючи розмір застави, слідчий суддя не враховувати положення п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК згідно з якими при постановленні ухвали слідчий суддя має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Також слідчий суддя не взяв до уваги, що у провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт від 31.05.2022 у кримінальному провадженні від 07.03.2022 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 396 КК України.

Крім того, відповідно до ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.02.2025 у кримінальному провадженні ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 311 КК та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною цілодобово залишати житло.

Однак, у ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні під час проведення обшуку 14.03.2025 за місцем проживання ОСОБА_7 виявлено 400 капсул в яких, відповідно до пояснень ОСОБА_7 міститься псевдоефедрин, що свідчить про те, що ОСОБА_7 після обрання йому запобіжного заходу 25.02.2025 продовжує свою злочинну діяльність.

Також слідчим суддею не враховано, те що нова підозра у вчиненні особливо тяжкого злочину суттєво підвищує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, тим більше, що у підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки за місцем проживання, оскільки ОСОБА_7 неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має.

Крім того, оцінюючи ризики, передбачені ст. 177 КПК, слідчий суддя взагалі не бере до уваги, що ОСОБА_7 здійснює свою систематичну, тривалу злочинну діяльність щодо незаконного обігу наркотичний речовин та прекурсорів, під час дії воєнного стану в Україні, що також значно підвищує суспільну небезпечність підозрюваного та негативні наслідки для суспільства від вчинюваних злочинів.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу і з підстав, викладених у скарзі, просив її задовольнити, вважав ухвалу слідчого судді в частині визначення розміру застави необґрунтованою, просив її скасувати та постановити нову ухвалу, якою збільшити розмір застави.

Захисник та підозрюваний в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, її доводи вважав безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просили залишити її без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться і запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ст. 131 КПК).

Згідно з вимогами статей 177, 178 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання та наявність в нього постійного місця роботи або навчання; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, висновки слідчого судді та матеріали, долучені до клопотання слідчого, колегія суддів доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином. Доводи сторони прокурора, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі про необхідність збільшення розміру застави для підозрюваного, апеляційний суд вважає неспроможними з огляду на таке.

Щодо обґрунтованості підозри.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 305 КК, за обставин, викладених в повідомленні про підозру, є достатньо обґрунтованими і такими, що підтверджуються сукупністю матеріалів, доданих до клопотання слідчого, і з такими висновками погоджується суд апеляційної інстанції, не оскаржуються прокурором в апеляційній скарзі, а сторона захисту з цих підстав апеляційну скаргу не подавала.

Стосовно доведеності ризиків.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими і погоджується з висновками слідчого судді про доведення прокурором, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від десяти до дванадцяти років, підозрюваний, намагаючись уникнути покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Запобігти вище зазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий суддя правильно вважав за необхідне задовольнити клопотання слідчого та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування. Застосування більш м`якого запобіжного заходу, за відсутності дієвих стримуючих чинників буде неефективним, оскільки не буде достатнім для запобігання визначеним ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК.

Апеляційний суд враховує посилання прокурора, що у провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт від 31.05.2022 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 396 КК, а також що ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.02.2025 стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного за ч.ч. 2, 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 311 КК обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною цілодобово залишати житло і в цей період за місцем його проживання в ході обшуку вилучено 400 капсул в яких, відповідно до пояснень ОСОБА_7 міститься псевдоефедрин.

Вказані обставини враховані як слідчим суддею, так і апеляційним судом відповідно до ст. 178 КПК, які зокрема і стали підставою для застосування стосовно ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вищенаведеним ризикам, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, статус підозрюваного який є обвинуваченим та підозрюваним в інших кримінальних провадженнях та наразі обґрунтовано підозрюється у вчиненні аналогічного особливо тяжкого злочину у сфері незаконного обігу наркотичних речовин, а тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з альтернативою у вигляді застави.

Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, суд апеляційної інстанції доходить висновку про його визначення слідчим суддею з належним дотриманням вимог ст. 182 КПК, з огляду на наступне.

Кримінальним процесуальним кодексу України передбачений обов`язок слідчого судді, суду при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити заставу (ч. 3 ст. 183 КПК).

Тільки у виключних випадках закон наділяє правом слідчого суддю, суд відступити від такого обов`язку та не визначати заставу. Так, відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Європейський суд з прав людини, зокрема, у справі «Харченко проти України», № 40107/02, § 80, рішення від 10 лютого 2011 року, Суд зазначив, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про розмір застави, суд апеляційної інстанції враховує обставини даного конкретного кримінального провадження та положення ст. 182 КПК, за змістом яких застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Слідчий суддя визначив заставу як альтернативний запобіжний захід у розмірі 120 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 363 360,00 грн та покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК, що, на переконання колегії суддів, є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, забезпечення дієвості кримінального провадження, який під острахом звернення вказаної суми в дохід держави утримується від перешкоджання кримінальному провадженню та буде належним чином виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

Апеляційний суд зважає на положення ч. 4 ст. 182 КПК, відповідно до яких розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК).

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК).

Слідчий суддя правильно враховував обставини даного конкретного кримінального провадження та особу підозрюваного і дійшов обґрунтованого та мотивованого висновку про визначення розміру застави.

У пунктах 25, 26 рішення ЄСПЛ у справі «Істоміна проти України», Заява № 23312/15, від 13.04.2022, суд зазначає, розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на особу обвинуваченого, належне йому майно та його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на ступінь впевненості, що можлива перспектива втрати застави або вжиття заходів проти поручителів у випадку його неявки у судове засідання буде достатнім стримуючий фактором, щоб позбавити його бажання втекти (див. рішення у справі «Гафа проти Мальти» (Gafа v. Malta), заява № 54335/14, пункт 70, від 22 травня 2018 року). Оскільки відповідне питання є основоположним правом на свободу, гарантованим статтею 5 Конвенції, органи державної влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і для вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Тяжкість обвинувачень, пред`явлених обвинуваченому, не може бути вирішальним фактором для виправдання розміру застави (див. рішення у справі «Хрістова проти Болгарії» (Hristova v. Bulgaria), заява № 60859/00, пункт 111, від 07 грудня 2006 року).

Нездійснення національними судами оцінки спроможності заявника сплатити необхідну суму може призвести до встановлення порушення Судом. Однак обвинувачений, якого судові органи готові звільнити під заставу, повинен сумлінно надати достатню інформацію, яку можна перевірити у випадку необхідності, про розмір застави, який має бути встановлений (див. рішення у справах «Тошев проти Болгарії» (Toshev v. Bulgaria), заява № 56308/00, пункт 68, від 10 серпня 2006 року, та «Іванчук проти Польщі» (Iwanczuk v. Poland), заява № 25196/94, пункт 66, від 15 листопада 2011 року).

Разом з тим, ставлячи апеляційні вимоги про застосування тримання під вартою стосовно підозрюваного без альтернативно, прокурор посилається на вагомість ризиків, передбачених ст. 177 КПК, які і так встановлені слідчим суддею та переважно обґрунтовує такі доводи тяжкістю інкримінованого ОСОБА_7 злочину та суворістю ймовірного покарання, що не може бути вирішальним фактором для виправдання застосування тримання під вартою без визначення застави.

Крім того, відповідно до ст. 178 КПК, апеляційний суд враховує стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_7 відомості про яке стороною захисту надані в суді апеляційної інстанції, якому рекомендовано лікарем лікування в умовах денного стаціонару з діагнозом "внегоспітальна правобічна нижньодольова пневмонія".

З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги прокурора як необґрунтовані і не мотивовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на... ухвали суду... про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За результатами апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції доходить висновку про залишення апеляційної скарги прокурора без задоволення, а ухвали слідчого судді без змін.

Керуючись статтями 177-178, 183, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 305 Кримінального кодексу України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4