КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Київської міської прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 30 січня 2025 року щодо арешту майна у кримінальному провадженні №0001310 від 16 грудня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 114-1, частиною першою статті 209 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 30 січня 2025 року клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, вилучене 24 грудня 2024 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1, у кримінальному провадженні №0001310 від 16 грудня 2024 року - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою прокурор відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Київської міської прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора та накласти арешт на майно, вилучене 24 грудня 2024 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- моноблок I-mac- Hennadii, серійний номер CO2GX1FV1254, зарядний - списки осіб з адресами та номерами телефонів на 3 арк.;

- печатка ФОП « ОСОБА_7 » 1 шт.;

- печатка ТОВ «Місцне здоров`я» 1 шт.;

- графіки заходів на липень 2023 ( ОСОБА_8 ), на вересень 2023 ( ОСОБА_9 ), на вересень 2023 ( ОСОБА_10 ), на жовтень 2023 ( ОСОБА_11 ), на грудень 2023 ( ОСОБА_12 ), на грудень 2023 ( ОСОБА_13 ) на 396 арк.;

- графіки заходів на лютий 2024 ( ОСОБА_14 ), на березень 2024 ( ОСОБА_15 ), на квітень 2024 ( ОСОБА_16 ), на травень 2024 ( ОСОБА_17 ), на червень 2024 ( ОСОБА_18 ), на липень 2024 ( ОСОБА_19 ), на серпень 2024 ( ОСОБА_20 ), на вересень 2024 ( ОСОБА_21 ), на жовтень 2024 ( ОСОБА_22 ), на листопад 2024 ( ОСОБА_23 ), на 605 арк.;

- копія статуту ТОВ «Міцне здоров`я» на 11 арк.;

- копія листа про надання відстрочки від призову на військову службу, списку осіб, довідки та розпорядження від 23.07.2024 на 9 арк.;

- копії фінансових звітів ТОВ «Міцне здоров`я» за 2023 рік на 21 арк.;

- чорнові записи, схожі на підрахунки грошових коштів на 6 арк.;

- податкові накладні (копії) за вересень 2023 року на 21 арк.;

- договори про надання соціальних послуг з індивідуальними планами на 20 арк.;

- копії та оригінали про надання соціальних послуг на 82 арк. від 5 громадян (в приміщенні за адресою проведення обшуку);

- акти прийому-передачі наданих послуг за 2023-2024 роки, де орендарем виступає ТОВ «Міцне здоров`я» на 80 арк. громадян (в приміщенні, де фактично надаються соціальні послуги ТОВ «Міцне здоров`я»).

Уважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення прокурора ОСОБА_6 , який вимоги апеляційної скарги підтримав та просив задовольнити, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що подана апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як убачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, слідчими Слідчого управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001310 від 16 грудня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 114-1, частиною першою статті 209 КК України.

24 грудня 2024 року на підставі частини третьої статті 233 КПК України проведено обшук у приміщенні за фактичним місцем надання соціальних послуг ТОВ «Міцне здоров`я», яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, в ході якого виявлено та вилучено речі та документи, що мають значення для кримінального провадження питання, про накладення арешту на яке ініціюється прокурором у клопотанні.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08 січня 2025 року (справа №760/33608/24, 1-кс/760/705/25) надано дозвіл на проведений 24 грудня 2024 року обшук у приміщенні за фактичним місцем надання соціальних послуг ТОВ «Міцне здоров`я», яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, з метою виявлення та вилучення речей та документів:

- моноблоку I-mac- Hennadii, серійний номер CO2GX1FV1254 із зарядним, в якому містяться списки осіб з адресами та номерами телефонів на 3 арк.;

- печатки ФОП « ОСОБА_7 » 1 шт.;

- печатки ТОВ «Місцне здоров`я» 1 шт.;

- графіків заходів на липень 2023 ( ОСОБА_8 ), на вересень 2023 ( ОСОБА_9 ), на вересень 2023 ( ОСОБА_10 ), на жовтень 2023 ( ОСОБА_11 ), на грудень 2023 ( ОСОБА_12 ), на грудень 2023 ( ОСОБА_13 ) на 396 арк.;

- графіків заходів на лютий 2024 ( ОСОБА_14 ), на березень 2024 ( ОСОБА_15 ), на квітень 2024 ( ОСОБА_16 ), на травень 2024 ( ОСОБА_17 ), на червень 2024 ( ОСОБА_18 ), на липень 2024 ( ОСОБА_19 ), на серпень 2024 ( ОСОБА_20 ), на вересень 2024 ( ОСОБА_21 ), на жовтень 2024 ( ОСОБА_22 ), на листопад 2024 ( ОСОБА_23 ), на 605 арк.;

- копії статуту ТОВ «Міцне здоров`я» на 11 арк.;

- копії листа про надання відстрочки від призову на військову службу, списку осіб, довідки та розпорядження від 23.07.2024 на 9 арк.;

- копії фінансових звітів ТОВ «Міцне здоров`я» за 2023 рік на 21 арк.;

- чорнових записів, схожих на підрахунки грошових коштів на 6 арк.;

- податкових накладних (копій) за вересень 2023 року на 21 арк.;

- договорів про надання соціальних послуг з індивідуальними планами на 20 арк.;

- копій та оригіналів документів про надання соціальних послуг від 5 громадян (у приміщенні за адресою проведення обшуку) на 82 арк.;

- актів прийому-передачі наданих послуг за 2023-2024 роки громадянам (в приміщенні де фактично надаються соціальні послуги ТОВ «Міцне здоров`я»), де орендарем виступає ТОВ «Міцне здоров`я» на 80 арк.

Постановою старшого слідчого слідчого управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_24 від 24 грудня 2024 року виявлене та вилучене майно у ході невідкладного обшуку у приміщенні за фактичним місцем надання соціальних послуг ТОВ «Міцне здоров`я», яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 103, було визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, зокрема і моноблок I-mac- Hennadii, серійний номер CO2GX1FV1254, зарядний пристрій до нього (пароль rgn «1975»»uece»1982»»1), та договори про надання соціальних послуг з індивідуальними планами на 20 акр. (договір №26 від 13.02.2023 з додатком (Інформація про соціальну послугу) на 6 арк).

31 грудня 2024 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора про арешт вилученого майна, яке було виявлено та вилучено у ході проведення обшуку 24 грудня 2024 року у приміщенні за фактичним місцем надання соціальних послуг ТОВ «Міцне здоров`я», яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, з метою збереження речових доказів.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 30 січня 2025 року клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, вилучене 24 грудня 2024 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1, у кримінальному провадженні №0001310 від 16 грудня 2024 року - відмовлено.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно статей 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява №31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами частини третьої статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом частини десятої статті 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів установлено, що зазначені вимоги слідчим суддею не дотримані, оскільки слідчий суддя належним чином не перевірив викладені у клопотанні прокурора обставини та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для накладення арешту на вилучені в ході обшуку, проведеного 24 грудня 2024 року за фактичним місцем надання соціальних послуг ТОВ «Міцне здоров`я», яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, а саме: моноблок I-mac- Hennadii, серійний номер CO2GX1FV1254, зарядний пристрій до нього (пароль rgn «1975»»uece»1982»»1); договір №26 від 13.02.2023 з додатком (Інформація про соціальну послугу) на 6 арк., яке вилучено у службовому кабінеті ОСОБА_25 .

Дослідивши доводи клопотання прокурора та матеріали судового провадження колегія суддів уважає, що встановлені у даному кримінальному провадженні фактичні обставини кримінальних правопорушень, передбаченого частиною першою статті 114-1, частиною першою статті 209 КК України, за якими здійснюється досудове розслідування, містять сукупність підстав та розумних підозр уважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку, що моноблок I-mac- Hennadii, серійний номер CO2GX1FV1254, зарядний пристрій до нього (пароль rgn «1975»»uece»1982»»1); договір №26 від 13.02.2023 з додатком (Інформація про соціальну послугу) на 6 арк., вилучені в ході обшуку, проведеного 24 грудня 2024 року за фактичним місцем надання соціальних послуг ТОВ «Міцне здоров`я», яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки вищевказані предмети та документи зберегли на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та мають суттєве значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, з метою призначення ряду судових експертиз та збереження речових доказів, запобігання їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, що згідно статті 173 КПК України дає підстави для його арешту як речового доказу з метою збереження вищевказаного майна та досягнення дієвості цього провадження.

Крім того, 24 грудня 2024 року вищевказані моноблок та договір №26 від 13.02.2023 визнані речовим доказом у рамках кримінального провадження №0001310 від 16 грудня 2024 року, про що винесено відповідну постанову.

На переконання колегії суддів, прокурором у клопотанні у відповідності до вимог статей 132, 170-173 КПК України доведено, що існують правові підстави для накладення арешту на вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 предмети та документи, з метою забезпечення збереження вказаного майна як речового доказу, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно може бути відчужене, приховане, пошкоджене, зіпсоване чи втрачене.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

З огляду на положення частин другої, третьої статті 170 КПК України майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням наведеного, на переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для накладення арешту на майно, вилучене 24 грудня 2024 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за фактичним місцем надання соціальних послуг ТОВ «Міцне здоров`я», пославшись на те, що ухвалою слідчого судді від 08 січня 2025 року було прямо надано дозвіл на відшукання вказаних речей та документів, зокрема і на вилучення моноблоку I-mac- Hennadii, серійний номер CO2GX1FV1254, зарядний пристрій до нього (пароль rgn «1975»»uece»1982»»1) та договору № 26 від 13.02.2023 з додатком (Інформація про соціальну послугу) на 6 арк., у зв`язку з чим вони не відносяться до категорії тимчасово вилученого майна, тому в даному випадку діючим КПК України не передбачено обов`язку органу досудового розслідування на звернення з клопотанням про арешт такого майна.

При цьому, слідчим суддею звернуто увагу на те, що самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання є те, що фактично 31 грудня 2024 року прокурором було подано клопотання про накладення арешту на майно, виявлене та вилучене 24 грудня 2024 року за результатом обшуку у приміщенні за фактичним місцем надання соціальних послуг ТОВ «Міцне здоров`я», яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, з пропуском строку.

Згідно абзацу 2 частини п`ятої статті 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

З аналізу вказаної норми вбачається, що вона стосується лише тимчасово вилученого майна, тобто майна, яке не входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відноситься до предметів, які вилучені законом з обігу (частина сьома статті 236 КПК України).

Разом з тим, у даному випадку, як убачається з ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08 січня 2025 року у справі №760/33608/24 про дозвіл на проведений 24 грудня 2024 року обшуку у приміщенні за фактичним місцем надання соціальних послуг ТОВ «Міцне здоров`я», яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 103, слідчим суддею було надано дозвіл на виявлення та вилучення речей та документів, зокрема: моноблоку I-mac- Hennadii, серійний номер CO2GX1FV1254, зарядний пристрій до нього (пароль rgn «1975»»uece»1982»»1); договорів про надання соціальних послуг з індивідуальними планами на 20 акр., зокрема договір № 26 від 13.02.2023 з додатком (Інформація про соціальну послугу) на 6 арк.

З урахуванням наведених обставин, вилучені в ході проведення обшуку предмети та документи не є тимчасово вилученим майном, а тому посилання слідчого судді в оскаржуваній ухвалі на положення абзацу 2 частини п`ятої статті 171 КПК України є помилковим.

Крім того, на переконання колегії суддів, недотримання органом досудового розслідування визначеного частиною п`ятою статті 171 КПК України строку звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна саме по собі не може бути безумовною підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна, а тому слідчий суддя дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора з цих підстав.

Відповідно до положень статті 171 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на те, що чинним кримінальним процесуальним законом не встановлено заборони, зокрема прокурору, на звернення до суду з клопотанням про арешт виявленого та вилученого під час проведення обшуку майна на підставі ухвали слідчого судді про надання дозволу на виявлення та вилучення предметів та документів, слідчий суддя, встановивши, що дане майно було правомірно вилучено на підставі ухвали слідчого судді, якою було прямо надано дозвіл на вилучення вказаного майна, дійшов помилкового висновку про те, що в органу досудового розслідування відсутня необхідність у накладенні арешту на вказане вище майно з огляду на те, що існують правові підстави для утримання даного майна, оскільки вказане майно не є тимчасово вилученим.

Колегією суддів не встановлено невідповідності клопотання прокурора про арешт майна вимогам статей 170, 171 КПК України.

Незастосування у даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізацію мети досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбаченого частиною першою статті 170 КПК України.

Сукупність долучених до клопотання прокурора матеріалів та викладені у клопотанні обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

З урахуванням наведеного, у відповідності до вимог статей 131-132, 170-173 КПК України, вилучене 24 грудня 2024 року в ході проведення обшуку за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 103 у приміщенні за фактичним місцем надання соціальних послуг ТОВ «Міцне здоров`я» майно, а саме: моноблок I-mac- Hennadii, серійний номер CO2GX1FV1254, зарядний пристрій до нього (пароль rgn «1975»»uece»1982»»1); договір №26 від 13.02.2023 з додатком (Інформація про соціальну послугу) на 6 арк., яке вилучено у службовому кабінеті ОСОБА_25 , підлягає арешту з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовим доказом у межах кримінального провадження №0001310 від 16 грудня 2024 рокута відповідає критеріям, передбаченим статтею 98 КПК України.

Разом з тим, вимоги апеляційної скарги в частині накладення арешту на майно: печатка ФОП « ОСОБА_7 » 1 шт.; печатка ТОВ «Місцне здоров`я» 1 шт.; графіки заходів на липень 2023 ( ОСОБА_8 ), на вересень 2023 ( ОСОБА_9 ), на вересень 2023 ( ОСОБА_10 ), на жовтень 2023 ( ОСОБА_11 ), на грудень 2023 ( ОСОБА_12 ), на грудень 2023 ( ОСОБА_13 ) на 396 арк.; графіки заходів на лютий 2024 ( ОСОБА_14 ), на березень 2024 ( ОСОБА_15 ), на квітень 2024 ( ОСОБА_16 ), на травень 2024 ( ОСОБА_17 ), на червень 2024 ( ОСОБА_18 ), на липень 2024 ( ОСОБА_19 ), на серпень 2024 ( ОСОБА_20 ), на вересень 2024 ( ОСОБА_21 ), на жовтень 2024 ( ОСОБА_22 ), на листопад 2024 ( ОСОБА_23 ), на 605 арк.; копія статуту ТОВ «Міцне здоров`я» на 11 арк.; копія листа про надання відстрочки від призову на військову службу, списку осіб, довідки та розпорядження від 23.07.2024 на 9 арк.; копії фінансових звітів ТОВ «Міцне здоров`я» за 2023 рік на 21 арк.; чорнові записи, схожі на підрахунки грошових коштів на 6 арк.; податкові накладні (копії) за вересень 2023 року на 21 арк.; договори про надання соціальних послуг з індивідуальними планами на 20 арк.; копії та оригінали про надання соціальних послуг на 82 арк. від 5 громадян (в приміщенні за адресою проведення обшуку); акти прийому-передачі наданих послуг за 2023-2024 роки, де орендарем виступає ТОВ «Міцне здоров`я» на 80 арк. громадян (в приміщенні, де фактично надаються соціальні послуги ТОВ «Міцне здоров`я») є необґрунтованими та безпідставними з огляду на те, що у клопотанні про арешт майна прокурор не заявляв вимог про накладення арешту на вказані предмети та документи.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга прокурора - задоволенню частково з постановленням апеляційним судом нової ухвали про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане у клопотанні майно, оскільки останнім у повній мірі доведено необхідність накладення арешту на майно з метою забезпечення його збереження як речових доказів у кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 170, 171, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Київської міської прокуратури ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 30 січня 2025 року - скасувати та постановити нову ухвалу.

Клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено за адресою: АДРЕСА_1, а саме:

- моноблок I-mac- Hennadii, серійний номер CO2GX1FV1254, зарядний пристрій до нього (пароль rgn «1975»»uece»1982»»1);

- договір №26 від 13.02.2023 з додатком (Інформація про соціальну послугу) на 6 арк., яке вилучено у службовому кабінеті ОСОБА_25 .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4