Єдиний унікальний номер: 379/105/25
Провадження № 1-кс/379/80/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 рокум.Тараща

Слідчий суддя Таращанського районного суду Київської області ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника СВ ВП №2 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000013, внесеному до ЄРДР 08.01.2025 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 200 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Лука Таращанського району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

24.02.2025 до Таращанського районного суду Київської області надійшло клопотання заступника начальника СВ ВП № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000013, внесеному до ЄРДР 08.01.2025 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 200 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що 27.12.2024 в вечірній час до ОСОБА_6 в гості до його місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 прийшов його товариш ОСОБА_5 , з яким вони почали вживати алкогольні напої. Цього ж дня під час спільного розпиття алкогольних напоїв ОСОБА_5 попросив ОСОБА_6 позичити йому грошові кошти для азартних ігор онлайн. ОСОБА_6 йому відмовив, проте погодився надати йому кошти взамін бензину. Після цього ОСОБА_6 , який мав телефон без доступу до інтернету, взяв мобільний телефон ОСОБА_5 та ввійшов до свого кабінету в додатку «Райффайзен Онлайн» та через додаток здійснив переказ грошових коштів зі своєї картки № НОМЕР_1 в загальній сумі 300 гривень на картку ОСОБА_5 № НОМЕР_2 . Далі із свого акаунту він вийшов, а ОСОБА_5 пішов додому.

В подальшому, 27.12.2024 близько 23 години 40 хвилин в ОСОБА_5 , який перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 та на телефоні якого був встановлений додаток «Райффайзен Онлайн» та збережений пароль доступу до особистого кабінету ОСОБА_6 , виник злочинний умисел на заволодіння коштами з банківської картки ОСОБА_6 шляхом їх викрадення. З цією метою останній 28.12.2024 в період часу з 00 год. 05 хв. до 10 год. 44 хв., діючи з єдиним умислом, з корисливого мотиву, з метою незаконного збагачення за рахунок чужих коштів, достовірно знаючи, що на території України, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, введено воєнний стан, дію якого продовжено відповідно до Указу Президента України № 271/2024 від 06.05.2024, а також усвідомлюючи що дані грошові кошти належать ОСОБА_6 , здійснив таємне викрадення чужого коштів в загальній сумі 3600 гривень шляхом їх перерахування на власну банківську картку № НОМЕР_2 .

Також, 28.12.2024 у ОСОБА_5 , який перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , виник протиправний умисел на викрадення грошових коштів ОСОБА_6 , які зберігаються на його картковому рахунку № НОМЕР_1 (банківська карта), відкритому в АТ «Райффайзен Банк».

З метою реалізації свого протиправного умислу ОСОБА_5 , 28.12.2024 в період часу з 00 год. 05 хв. до 10 год. 44 хв. таємно від оточуючих, використовуючи встановлений додаток «Райффайзен Онлайн» на своєму телефоні, який дає доступ до карткового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Райффайзен Банк» на ім`я ОСОБА_6 , володіючи навичками роботи з мобільним телефоном, діючи умисно, посягаючи на право власності потерпілого ОСОБА_6 , самостійно, без дозволу останнього, маючи прямий умисел спрямований на несанкціоноване втручання в роботу облікового запису ОСОБА_6 в автоматизованій інформаційній системі «Райффайзен Онлайн» АТ «Райффайзен Банк», який згідно зі ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» є таким, що становить банківську таємницю, усвідомлюючи, що він не має права законного доступу до неї, з метою незаконного отримання відомостей щодо суми коштів, розміщених на картковому рахунку ОСОБА_6 за № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Райффайзен Банк», використовуючи свій мобільний телефон, з використанням всесвітньої інформаційної системи Інтернет, неправомірно використовуючи відомий йому логін та пароль, здійснив несанкціоноване втручання в роботу облікового запису потерпілого та отримав таким чином несанкціонований доступ та контроль над картковим рахунком ОСОБА_6 за № НОМЕР_1 та інформації про наявні грошові кошти на картковому рахунку потерпілого.

Окрім цього, 28.12.2024 в період часу з 00 год. 05 хв. до 10 год. 44 хв. ОСОБА_5 , який перебував за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , продовжуючи реалізовувати свого злочинного умислу спрямованого на заволодіння належними ОСОБА_6 грошовими коштами, використовуючи несанкціонований доступ до раніше встановленого додатку «Райффайзен Онлайн» на своєму мобільному телефоні, який дає доступ до карткового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Райффайзен Банк» на ім`я ОСОБА_6 , вчинив несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої інформаційної системи «Райффайзен Онлайн» АТ «Райффайзен Банк».

Усвідомлюючи, що заволодіння коштами потерпілого, що зберігаються та обліковуються у безготівковій формі можливо лише шляхом складання та використання платіжного доручення в електронному вигляді, для забезпечення несанкціонованого списання коштів потерпілого, з використанням всесвітньої інформаційної системи Інтернет, ОСОБА_5 діючи з єдиним умислом умисно підробив електронні платіжні документи платіжні доручення №308814782, №308815077, №308818794, №308820482, №308822298, №308823148 №308834855, №308835977, №308841354 від 28.12.2024, у яких зазначив завідомо недостовірні відомості щодо наміру платника ОСОБА_6 з власного карткового рахунку № НОМЕР_1 здійснити у встановленому порядку перерахунок коштів сумами 100, 100, 50, 50, 900, 400, 600, 600, 800 грн. на рахунок за № НОМЕР_2 картки АТ «ОщадБанк», відкритий на ім`я ОСОБА_5 , який направив до автоматизованої системи обробки інформації, чим здійснив підробку документа на переказ та використання підробленого документа на переказ.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», пунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) є засоби певної форми на паперовому, електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку. На підставі вищезазначених завідомо підроблених документів на переказ - платіжних доручень від 28.12.2024, з карткового рахунку ОСОБА_6 несанкціоновано списано кошти в розмірі 3600 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_2 картки АТ «ОщадБанк», відкритий на ім`я ОСОБА_5 .

20.02.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 200 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, доданими до клопотання.

В обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання слідчий СВ вказав, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким та за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, тому вважає, що існують ризики, передбачені п.п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, яке обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, в останнього відсутні сталі соціальні зв`язки за місцем проживання, а ті що є не стали на заваді вчинення кримінального правопорушення. Окрім цього, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавленні волі вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_5 до втечі. Сукупність даних обставин дає підозрюваному можливість легко змінити місце свого проживання без наслідків для його матеріального стану з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності. Без застосування в даному випадку запобіжного заходу, неможливо запобігти ризикам передбаченим п.п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити дієвість кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання прокурор його підтримав з наведених у цьому клопотанні підстав. Зазначив, що досягнення мети застосування запобіжного заходу, передбаченої у ч. 1 ст. 177 КПК України, буде можливим за допомогою особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного обов`язків, які визначені в п.п. 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього визначених обов`язків. Також зазначив що визнає вину у пред`явленій йому підозрі.

Слідчий суддя, заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали додані до клопотання, у межах наведених доводів, застосовує такі положення закону та дійшла до таких висновків.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

З огляду на наведене, слідчий суддя має вирішити питання про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 , наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

До того ж, на виконання ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя має перевірити, чи доведена необхідність покладення на підозрюваного ОСОБА_5 зазначених у клопотанні слідчого обов`язків.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, слідчий суддя керується таким.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року за заявою № 42310/04 зазначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що 08 січня 2025 року до ЄРДР внесено відомості за №0000013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 200 КК України.

20 лютого 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України; несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України; підробці документа на переказ та його використання, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 200 КК України у кримінальному провадженні №0000013 від 08.01.2025.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 вину в вчиненому повністю визнав.

До того ж, про його причетність до вказаного у повідомленні про підозру кримінальному правопорушенні свідчать надані до клопотання: заява про вчинене кримінальне правопорушення від 03.01.2025; протокол допиту потерпілого ОСОБА_6 від 09.01.2025, який повідомив про обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 ; протоколи тимчасових доступів до речей і документів від 17.02.2025; протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_6 від 19.02.2025; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 20.02.2025.

Вирішуючи питання про наявність ризиків, заявлених стороною обвинувачення, слідчий суддя керується таким.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Подвезько проти України», заява № 74297/11, від 12 лютого 2015 року). У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти (п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «W. проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року). Сама по собі відсутність постійного місця проживання не свідчить про ризик втечі (п. 128 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Макаров проти Росії», заява № 15217/07 від 12 березня 2009 року).

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженець с. Лука Таращанського району Київської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працює, розлучений, має професійно-технічну освіту, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий.

Слідчому судді не надано даних про наявність у підозрюваного ОСОБА_5 будь-яких джерел доходу та міцних соціальних зв`язків.

При цьому, підозрюваному ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі.

За таких обставин, слідчий суддя вважає доведеним, що в разі, якщо підозрюваному ОСОБА_5 не обрати запобіжний захід, існують ризики, передбачені п.п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто вчинення спроб втечі та переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Отже, оскільки стороною обвинувачення доведена наявність усіх обставин, передбачених у ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя висновує про доцільність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, що є найм`якішим у переліку, передбаченому ч.1 ст. 176 КПК України.

Слідчий суддя погоджується з прокурором щодо того, що для досягнення мети застосування запобіжного заходу, визначеної в ч. 1 ст. 177 КПК України, на підозрюваного ОСОБА_5 слід покласти обов`язки, передбачені п.п. 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання заступника начальника СВ ВП № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 .

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 176-179, 193, 194, 196, 309, 310, 371, ч.2 ст.376, 392, 393, 395 КПК, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника СВ ВП №2 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000013, внесеному до ЄРДР 08.01.2025 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 200 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Лука Таращанського району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На підставі п.п. 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 на строк два місяці, тобто до 24.04.2025 року включно, такі обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 КПК України контроль за виконанням особистого зобов`язання підозрюваного ОСОБА_5 покласти на заступника начальника СВ ВП №2 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню в частині застосування запобіжного заходу та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 25 лютого 2025 року об 10 год. 00 хв.

Слідчий суддя:ОСОБА_1