печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивуючи означене клопотання слідчий вказує, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002181, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України.

Так, у липні 2023 року громадянин ОСОБА_7 влаштувався на роботу оператором кол-центру, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Безпосередніми керівниками діяльності відділу кол-центру ОСОБА_7 являються ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , та інші невстановлені на даний час особи.

22.10.2024 року близько 07 години 30 хвилин ОСОБА_7 на власному автомобілі марки «VOLKSWAGEN PASSAT CC», реєстраційний номер НОМЕР_1 прибув до місця своєї роботи, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та припаркував його неподалік від вказаного місця, а саме на узбіччі проїжджої частини по АДРЕСА_2 .

Цього ж дня потерпілий ОСОБА_7 почав обговорювати з колегами своє звільнення із-за неналежних умов праці, спонукаючи інших працівників виконати аналогічні дії про що стало відомо його керівництву, зокрема, ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та іншим невстановленим на теперішній час особам.

В цей же день, намагаючись таким чином, покарати потерпілого ОСОБА_7 за намір звільнитися з роботи та його спонукання до аналогічних дій інших співробітників, у ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , та невстановленої слідством особи, виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння належним потерпілому транспортним засобом.

З цією метою, переслідуючи корисливий мотив наживи і мету власного збагачення, усвідомлюючи злочинний та протиправний характер своїх дій у вказаних осіб виник злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки «VOLKSWAGEN PASSAT CC», номер кузова № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 разом із невстановленою слідством особою, діючи за попередньою змовою групою осіб, придумали злочинний план щодо незаконного збагачення, а саме, що нібито у ОСОБА_7 перед ними існує борг, за те, що він за час праці у кол-центрі заробив грошові кошти, які він має їм повернути, оскільки звільняється.

Будучи керівниками кол-центру ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та іншій невстановленій на даний час слідством особі, було достовірно відомо, що потерпілий ОСОБА_7 користується автомобілем марки «VOLKSWAGEN PASSAT CC», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Володіючи зазначеною інформацією та продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT CC», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи на робочому місці, а саме в офісному приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 вказані особи викликали до окремого кабінету потерпілого ОСОБА_7 .

На вказівку керівників, приблизно о 13 години 45 хвилин потерпілий ОСОБА_7 прибув до їхнього кабінету, де знаходились ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

У ході спілкування із потерпілим ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_10 та ОСОБА_12 почали наносити потерпілому ОСОБА_7 чисельні удари руками та ногами в область голови і тулубу, при цьому присутні ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , діючи в межах єдиного злочинного умислу спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 агресивно висловлювали обурення до потерпілого ОСОБА_7 з приводу його бажання звільнитись, його спонукання на звільнення інших працівників офісу, а також висловили вимогу потерпілому про те, що за це він повинен передати їм належний йому на праві приватної власності транспортний засіб при цьому ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою групою осіб та переслідуючи єдину злочинну ціль незаконного заволодіння транспортним засобом, продовжили наносити потерпілому ОСОБА_7 чисельні удари кулаками по голові, завдаючи останньому сильного фізичного болю.

Згідно висновку експерта судово-медичної експертизи у потерпілого ОСОБА_7 виявлено наступні тілесні ушкодження: синці - на спинці та скатах носа, навколо правого та лівого ока по типу «окулярів», на лівій щоці з переходом в підщелепну ділянку, на переднє-бокових поверхнях шиї верхній-нижніх третинах з переходом в ліву надключичну ділянку і до середньої третини грудини, на зовнішній поверхні правого плеча у середній третині, на заднє-внутрішній поверхні правого плеча у середній-нижній третинах, на задній поверхні лівого плеча у верхній третині, на зовнішній поверхні лівого плеча у верхній-середній третинах, на задній поверхні лівого плеча у нижній третині, на переднє-зовнішній поверхні лівого передпліччя у середній третині, на задній боковій поверхні грудної клітки зліва в проекції 5-6 ребер, 8-12 ребер; крововилив - на слизовій оболонці верхньої губи по центру та справа від рівня перехідної складки до межі червоної кайми, скіл по ріжучому краю 2-го зуба верхньої щелепи справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, з короткочасним розладом здоров`я.

Разом з тим, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою здійснення в подальшому фізичного та морального впливу на потерпілого ОСОБА_7 , проти волі останнього отримали інформацію з його особистого мобільного телефону, а саме офіційних електронних документів у додатку «Дія», в тому числі щодо реєстраційних відомостей на транспортний засіб «VOLKSWAGEN PASSAT CC», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В подальшому, присутні особи діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, продовжували чинити на ОСОБА_7 моральний тиск, у вигляді погроз заподіяння фізичної шкоди ОСОБА_7 та його рідним, а також наносити при цьому потерпілому тілесні ушкодження.

Після цього, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою групою осіб, в межах спільного злочинного умислу із застосуванням насильства, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом висловив вимогу потерпілому ОСОБА_7 передати ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT CC», реєстраційний номер НОМЕР_1 , які в подальшому передав ОСОБА_13 .

В цей же день, приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_9 , діючи умисно, реалізовуючи спільний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи ключі від автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT CC», реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом вільного доступу сів за кермо вказаного транспортного засобу, який знаходився на узбіччі проїжджої частини по АДРЕСА_2 , та поїхав у невідомому напрямку, внаслідок чого незаконно ним заволодів.

Таким чином ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб із застосуванням насильства небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, реалізовуючи свій умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи ключі від автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT CC», реєстраційний номер НОМЕР_1 вартістю 9 000 доларів США, що еквівалентно 378 000 гривень, незаконно заволоділи зазначеним транспортним засобом, який належить потерпілому на праві приватної власності, чим спричинили збитку на зазначену суму.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочинів), передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України 13.11.2024 вручено: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підставою для застосування запобіжного заходу до підозрюваного

ОСОБА_5 згідно ч. 2 ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.289 КК України, а також наявність ризиків, які дають підстави звернутися з клопотання до слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 , 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відтак, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, що пов`язано із застосуванням до ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з наявністю підстав вважати, що це може запобігти спробам підозрюваного до наступного:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, обґрунтовується тим, що підозрюваний розуміючи, що він вчинив особливо тяжкий злочин проти власності, відчуваючи страх та невідворотність майбутнього покарання за вчинене кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна, останній, може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, або на тимчасово непідконтрольну територію України.

Також, враховуючи особливу зухвалість вчиненого кримінального правопорушення підозрюваний перебуваючи на волі зможе вжити заходів конспірації з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Поряд з цим, ще однією підставою вважати достатньою ймовірність покинути територію України підозрюваним з метою уникнення від кримінальної відповідальності є відсутність у нього в Україні будь - яких соціальних контактів.

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що на даний час у вказаному кримінальному провадженні не встановленні всі обставини, які підлягають доказуванню, зокрема не встановлено всіх учасників вчинення правопорушення, інших можливих епізодів вчинення аналогічних злочинів, місця перебування інших речей, предметів та документів, які можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому для уникнення покарання за скоєння особливо тяжкого злочину підозрюваний, перебуваючи на волі, може самостійно, або за допомогою інших невстановлених на даний час учасників знищити, сховати або спотворити речі і документи, які можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні та які на даний час не відшукані органом досудового розслідування.

3) незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні. Зокрема, перебуваючи на волі, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності для себе, своїх спільників, може вчинити дії направлені на примушення до зміни наданих раніше свідчень допитаними особами. При встановленні наявності ризику впливу на свідків, потерпілого, експертів слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, потерпілими, експертами у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків, потерпілого, експертів існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, потерпілого, експертів та дослідження їх судом.

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином обґрунтовується тим, що у разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою неможливо буде запобігти контактам підозрюваного з іншими невстановленими співучасниками вчинення злочину, з якими ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі зможе вільно спілкуватись та координувати їхні дії щодо приховування слідів та засобів вчинення кримінального правопорушення.

Так, кримінальне правопорушення вчинене підозрюваним здійснювалося з невстановленим на даний час колом осіб, яким підозрюваний може повідомити форми і методи роботи правоохоронних органів України, що стали йому відомі у зв`язку із набуттям статусу підозрюваного. Крім того з метою ухилення від кримінальної відповідальності він зможе як сам так і на його вимогу використовуючи інших осіб, шляхом вмовлянь, погроз видати інформацію про інших учасників злочину, чи підкупу впливати, або вимагати впливу на свідків вчиненого злочину, відомості про яких він може отримати як з копій матеріалів кримінального провадження так із інших джерел.

Також зазначений ризик може бути реалізований підозрюваним шляхом зловживання процесуальними правами, що може виразитись у неявці для проведення слідчих дій у справі чи затягуванні з отриманням та ознайомленням з процесуальними документами, вручення яких чи надання для ознайомлення є обов`язковим під час проведення досудового розслідування.

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обґрунтовується тим, що підозрюваний може і надалі вчиняти кримінальні правопорушення, адже ОСОБА_5 , відповідно до зібраних доказів не збирався завершувати свою злочинну діяльність.

Незважаючи на те, що згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але вказані вище обставини вказують на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам того, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі та усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинений злочин буде переховуватись від органів досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор підтримав внесене клопотання, посилаючись на його обґрунтованість та необхідність у продовженні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Захисник у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, вказавши на те, що клопотання не містить виклад обставин, які б свідчили про наявність ризиків визначених ст. 177 КПК України, просять відмовити в задоволенні клопотання.

Підозрюваний у кримінальному проваджені у судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, його захисника, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, але не доведе обставин щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено у клопотанні.

Основні доводи внесеного стороною кримінального провадження клопотання зводяться до наявності кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , а наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до вимог п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, при вирішені питання, чи було особу «обвинувачену в кримінальному правопорушенні» для цілей статті 6 Конвенції, необхідно виходити з таких трьох критеріїв: категорія даного провадження згідно з національним законодавством; суттєві характерні риси цього провадження; вид та суворість міри покарання, яке може бути призначено заявникові. [«O. v. Norway», n. 33926].

«Законність» тримання під вартою з погляду національного закону не завжди є вирішальним чинником. Європейський суд з прав людини зазначає, що тримання під вартою протягом зазначеного періоду має відповідати меті пункту 1 статті 5 Конвенції, яка забороняє безпідставне позбавлення свободи. [«Гаважук проти України», п. 63654]; [«Мурукін проти України», п. 34]; [«Буряга проти України», п. 54655]; [«Фельдман проти України», п. 68656].

Тримання під вартою у відповідності до пункту 1(с) статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Взяття заявника під варту має бути конче необхідним для забезпечення його присутності в суді, але водночас інші, менш суворі заходи можуть бути достатніми для досягнення цієї мети. (Рішення : «Ladent v. Poland», n. 55660; «Ambruszkiewicz v. Poland», n.n. 29-33661; «Хайредінов проти України», n. 28).

Затримання особи є настільки серйозним запобіжним заходом, що воно є виправданим, лише якщо інші, менш суворі, заходи були розглянуті та визнанні недостатніми для забезпечення захисту індивідуальних або суспільних інтересів, які можуть вимагати затримання відповідної особи. (Рішення : «X. v. Finland», n. 151).

ЄСПЛ визнав, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню є недостатньою для обґрунтування обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Виходячи із правової позиції ЄСПЛ при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд у кожному випадку повинен принципово та критично ставитися до доводів прокурора, якими він обґрунтовує необхідність застосування саме цього запобіжного заходу, об`єктивно оцінюючи її переконливість. При цьому прокурор повинен довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам передбачених ст. 177 КПК України.

В ході розгляду клопотання слідчим суддею було встановлено, що виключних обставин для тримання ОСОБА_5 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та в судовому засіданні не доведено.

Враховуючи те, що прокурор не довів суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, а також зважаючи на те, що підозрюваний надає викривальні покази, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до підозрюваного запобіжний захід, передбачений ст. 181 КПК України, у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , в період доби з 23-00 год. по 06-00 год. наступної доби, який є співмірний з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками. При цьому, такий режим може перериватись необхідністю отримання медичної допомоги та прослідування до укриття цивільного захисту.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- не відлучатися із м. Київ, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з особами визначеними слідчим, прокурором;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 205, 206, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без задоволення.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , в період доби з 23-00 год. по 06-00 год. наступної доби за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та прослідування в укриття цивільного захисту, строком до 08.01.2025 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, наступні обов`язки:

- не відлучатися із м. Київ, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з особами визначеними слідчим, прокурором;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді та покладених судом обов`язків в межах строків досудового розслідування у кримінальному провадженні до 08.01.2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1