Номер провадження 1-кс/201/5666/2024
ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ( в режимі відеоконференції),

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 ( в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі клопотання прокурора Лівобережної окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження № 0002880, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 вересня 2024 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єнакієву, Донецької області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, -

встановив:

Прокурор Лівобережної окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України в межах кримінального провадження № 0002880 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 вересня 2024 року.

З клопотання вбачається, що слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях розслідується кримінальне провадження № 0002880 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Клопотання прокурора обґрунтоване наступним.

В межах зазначеного кримінального провадження ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України у колабораційній діяльності, тобто у добровільному зайняті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора за викладених у клопотанні обставин.

У зв?язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням території Маріупольського району Донецької області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур?єр» N? 246 від 05.12.2024 року, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_5 та повістки про виклик підозрюваного на 09.12.2024, з 10 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв., 10.12.2024 з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв., 11.12.2024 з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв, за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, допиту підозрюваного, тощо.

Жодного разу у призначений час та місце громадянин України ОСОБА_5 не з?явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

Крім цього, 05 грудня 2024 року письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 , з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, вручено захиснику ОСОБА_5 - адвокату ОСОБА_4 .

Таким чином, 05.12.2024 року з моменту публікації повідомлення про підозру, у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , набув статусу підозрюваного у колабораційній діяльності, а саме у добровільному зайняті громадянином України посади, пов?язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Враховуючи той факт, що місце знаходження підозрюваного на підконтрольній українській владі території не встановлено, за викликом слідчого останній не прибув та про причини неприбуття не повідомив, постановою прокурора від 11.12.2024 року на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в регіональний, державний (міждержавний), міжнародний розшук.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема протоколом огляду сайту «ZOV МАКЕЕВКА» від 17.10.2024 року, протоколом огляду месенджеру «Telegram» на каналі під назвою «ОД ДР Макеевка» від 17.10.2024 року, висновком судово-портретної експертизи №СЕ-19/113-24/6358-ФП від 13.11.2024 року, іншими матеріалами досудового розслідування в загальній сукупності.

Факт тимчасової окупації території Маріупольського району Донецької області є загальновідомим та не потребує додаткового підтвердження Радою національної безпеки і оборони України та Президентом України, крім того він визнаний Кабінетом Міністрів України.

Крім того, на переконання прокурора, факт перебування ОСОБА_5 на тимчасово окупованій території України підтверджується: інформацією Міністерства соціальної політики України від від 21.10.2024 року, інформацією Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 17.10.2024 року, загальною сукупністю матеріалів досудового розслідування, які дають підстави дійти відповідного висновку.

Прокурор у кримінальному провадженні за наявності обґрунтованої підозри та передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, клопочить перед слідчим суддею про розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, так як підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій територій.

Підсумовуючи викладене у клопотанні, прокурор з посиланням на положення ч. 6 ст. 176, абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, просила обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави та просила його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Під час розгляду клопотання вказала, що підозрюваний ОСОБА_5 постановою від 11 грудня 2024 року був оголошений в регіональний, державний (міждержавний) міжнародний розшук, проте інформація щодо стану виконання постанови у неї відсутня.

Додала, що факт перебування підозрюваного ОСОБА_5 на тимчасово не підконтрольній території України, окрім зазначених в клопотанні матеріалів, підтверджується спрямованою нею на електрону адресу суду «Выпиской из Единого государственого реэстру юридических лиц № ЮЭ9965-24-174840408 от 13.12.2024, в якій зазначено, що ОСОБА_5 є керівником управління.

Під час розгляду клопотання прокурор ОСОБА_3 вказала, що стороною обвинувачення в обґрунтування клопотання надані всі необхідні матеріали.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора ОСОБА_3 про обрання стосовно його підзахисного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на недоведення строною обвинувачення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Разом із цим, положеннями ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зав`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому частиною 2 цієї статті визначено, що слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором та/або оголошений у міжнародний розшук.

З доданих до клопотання матеріалів встановлено, що прокурор Лівобережної окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 зареєструвала 09 вересня 2024 року відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002880 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України та за яким проводиться досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за участі прокурорі із групи прокурорів у кримінальному провадження та старшого оперуповноваженого на ОВО 8 відділу ГВЗНД 2 управління (з дислокацією м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 .

В межах даного кримінального провадження 04 грудня 2024 року складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, яке в порядку ч. 8 ст. 135 КПК України було опубліковане на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора 04.12.2024 року та в газеті «Урядовий кур`єр» № 246 (7906) від 05.12.2024 року.

На офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора 04.12.2024 року та в газеті «Урядовий кур`єр» № 246 (7906) від 05.12.2024 року було окрім, повідомлення про підозру від 04.12.2024 року опубліковано виклик підозрюваного ОСОБА_5 про необхідність явки до приміщення Лівобережної окружної прокуратури Донецької області з 10 години 00 хвилин до 14 години 00 хвилин 09, 10 та 11 грудня 2024 року для вручення повідомлення про підозру та допит в якості підозрюваного у вище вказаному кримінальному провадженні.

На виклик прокурора підозрюваний ОСОБА_5 жодного разу не з`явився і про причини своєї неявки не повідомив.

Постановою прокурора від 11 грудня 2024 року на підставі ст. 281 КПК України ОСОБА_5 оголошено у регіональний, державний (міждержавний), міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за обов`язкової участі підозрюваного.

Підозрюваному на виконання вимог ч. 2 ст. 184 КПК України повинні надаватися копія клопотання про застосування запобіжного заходу та копії матеріалів, які обґрунтовують клопотання, не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

Відомості про те, що підозрюваним ОСОБА_5 отримано копію зазначеного клопотання та матеріалів, що його обґрунтовують, що передбачено ч. 2 ст. 184 КПК України, відсутні.

За положеннями частини шостої статі 193 КПК України із змінами, внесеними згідно із Законом № 1422-IX від 27.04.2021, слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Отже, виходячи з наведених положень кримінального процесуального закону підставами для здійснення розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання такого запобіжного заходу за відсутності підозрюваного є доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Стосовно наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором тощо, слідчий суддя зазначає наступне.

Обов`язок доведення наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрювана виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, покладається на особу, яка подала клопотання про застосування запобіжного заходу, та має підтверджуватися відповідними доказами.

При цьому, слідчий суддя наголошує на тому, що документи якими прокурор обґрунтовує клопотання повинні бути додані одразу слідчому судді, надання таких документів до апеляційної інстанції положеннями КПК України не передбачено.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

За положеннями ч. 1, ч. 2, ч. 8 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Таким чином, повістки про виклик до прокурора та/або слідчого та вручення підозри шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора здійснюється лише після вжиття заходів передбачених ч.1, ч.2 ст. 135 КПК України - шляхом вручення за місцем проживання особі, надсилання поштою, електронною поштою, факсимільним зв`язком, в телефонному режимі або телеграмою, або вручення членам сім`ї такої особи, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Органом досудового розслідування не вжито жодного заходу щодо належного повідомлення ОСОБА_5 про його виклик до прокурора та/або прокурора, вручення підозри тощо.

Так, органом досудового розслідування взагалі не вжиті заходи щодо встановлення зареєстрованого місця проживання ОСОБА_5 , членів його сім`ї, наявності у нього телефону, електронної пошти тощо.

Згідно усталеної практики, ЄСПЛ вважає, що з урахуванням важливого місця права на справедливий суд у демократичному суспільстві (див., серед інших справ, Delcourt v. Belgium, рішення від 17 січня 1970 року, Series A no. 11, pp. 14-15, § 25 in fine) стаття 6 Конвенції покладає на кожен національний суд обов`язок перевіряти, чи мав обвинувачений (підозрюваний) можливість бути поінформованим / ознайомленим із провадженням щодо нього.

Огляд рішень Європейського суду з прав людини з вимогами матеріального та процесуального права, здатними гарантувати ефективне здійснення підозрюваним, обвинуваченим своїх прав, про що, зокрема, свідчить підпункт (a) пункту 3 статті 6 Конвенції; розпливчастого та неофіційного повідомлення недостатньо (див. T. v. Italy, цит. в цій справі, p. 42, § 28) (пункт 75 рішення).

Прокурор у клопотанні стверджує про перебування ОСОБА_5 на тимчасово окупованій території м. Макіївка Донецької області.

На підтвердження вказаної обставини стороною обвинувачення наданий лист за підписом начальника Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби від 17.10.2024 року, в якому констатовано відсутність у Базі даних відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у період з 24.02.2022 року по 17.10.2024 року.

Втім, слідчий суддя не може спиратися на ці відомості, як на доказ наведених прокурором обставин, адже означена інформація надана відносно іншої особи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в той час коли підозрюваним в межах цього кримінального провадження є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дата народження яких не співпадає.

Під час досудового розслідування не встановлено жодного свідка протиправної діяльності ОСОБА_5 у якій останній підозрюється, як і свідків його перебування на тимчасово окупованій території.

Посилання сторони обвинувачення на відповідь заступника Міністра з питань цифрового розвитку, цифрових трансформацій і цифровізації Міністерства соціальної політики України від 21.10.2024 року за № 24191/0/2-24/19, відповідно до якої в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб станом на 18.10.2024 року інформація щодо запитуваної особи відсутня, є непереконливими, оскільки за відсутністю відповідного запиту слідчого/прокуроора, слідчий суддя позбавлений можливості ідентифікувати відомості щодо запитуваної особи та встановити, що інформація йдеться про підозрюваного ОСОБА_5 .

Наявність у доданих до клопотання матеріалах копій протоколів оглядів інтернет-сторінок, проведених старшим оперуповноваженим на ОВО 8 відділу ГВЗНД 2 управління (з дислокацією м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 , відповідно до яких отримано інформацію щодо ймовірної злочинної діяльності ОСОБА_5 , зображення якого у відео-файлах в подальшому слугували предметом дослідження експертом під час проведення експертизи за спеціальністю 6.2 «Ідентифікація особи за ознаками зовнішності за матеріальними зображеннями», за відсутності наданого в порядку ст. 41 КПК України відповідного письмового доручення слідчого або прокурора, не можуть бути прийняті слідчим суддею до уваги, адже законність проведення таких слідчих (розшукових) дій саме оперуповноваженим викликає обґрунтований сумнів.

У свою чергу, наведені обставини суттєво впливають на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого правопорушення, оскільки така підозра підтверджується лише протоколами оглядів, проведеними старшим оперуповноваженим на ОВО 8 відділу ГВЗНД 2 управління ( з дислокацією м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 , який не мав письмового доручення слідчого та/або прокурора на їх проведення, і висновком експертизи, предметом дослідження якої слугували отримані саме в результаті оглядів Інтернет-мережі відео-файли із зображенням ймовірно ОСОБА_5 .

Наведена позиція щодо відсутності повноважень у оперативних підрозділів за власної ініціативи без письмового доручення слідчого та/або прокурора проводити слідчі (розшукові) дії в кримінальному провадженні узгоджується із висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 03 грудня 2019 року в справі № 676/7748/14-к.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що наявна у доданих до клопотання матеріалах інформація про особу на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була отримана з Державної міграційної служби України від 15.08.2024 року в межах іншого кримінального провадження № 0001659, тож не може бути врахована під час цього розгляду, який здійснюється в межах кримінального провадження № 0002880.

Окрім того, слідчий суддя вважає непереконливими посилання прокурора ОСОБА_8 на направлений нею на електрону адресу суду без засвідчення електронним цифровоим підписом документ із назвою «Выписка из Единого государственого реестра юридических лиц № ЮЭ9965-24-174840408 от 13.12.2024, з якого слідує, що ОСОБА_5 займає посаду керівника «Управы Кировского внутригородского района администрации городского округа Макеевка Донецкой Народной Республики», як на підтвердженняфакту перебування останнього на тимчасово окупованій території, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що вказаний документ отриманий у передбачений законом спосіб.

В цьому контексті, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення під час цього розгляду не доведено наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, а додані до клопотання матеріали не містять достатніх доказів на підтвердження цього факту.

Стосовно оголошення ОСОБА_5 у міжнародний розшук, слідчий суддя зазначає наступне.

Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного слідчий суддя, серед іншого, також зобов`язаний встановити наявність достатніх підстав вважати, що такий підозрюваний оголошений у міжнародний розшук.

Разом з тим Кримінальний процесуальний кодекс України жодним чином не обумовлює ухвалення судового рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного доведеністю

факту перебування такої особи у міжнародному розшуку, а лише визначає необхідність оголошення такого розшуку (ч. 6 ст. 193, ч. 2 ст. 281 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного.

Вказана норма права не відокремлює оголошення особи в державний, міждержавний чи міжнародний розшук. Тобто, підставами для оголошення підозрюваного в розшук (державний, міждержавний, міжнародний) є відсутність під час досудового розслідування відомостей про його місцезнаходження або перебування такої особи за межами України та неявка без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик.

Як встановлено з доданих до клопотання матеріалів, підозрюваний ОСОБА_5 упродовж досудового розслідування у даному кримінальному провадженні викликався лише тричі, після складання повідомлення про підозру шляхом публікації відповідних викликів у засобах масової інформації на 09, 10 та 11 грудня 2024 року для вручення повідомлення про підозру та допиту в якості підозрюваного у кримінальному провадженні.

На переконання слідчого судді, органом досудового розслідування не вжито вичерпних і передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 135 КПК України заходів щодо належного повідомлення та виклику підозрюваного.

Тим більше, як встановлено під час цього розгляду після прийняття органом досудового розслідування постанови про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук, означена постанова не була направлена до Робочого апарату Національного Центрального бюро Інтерполу з метою організації міжнародного розшуку ОСОБА_5 з використанням каналів та можливостей Інтерполу, що, на переконання слідчого судді, було б достатнім для підтвердження факту оголошення особи у міжнародний розшук у розумінні вимог ст. 281 КПК України та ч. 6 ст. 193 КПК України.

Отже, з огляду на недотримання положень кримінального процесуального закону про виклик ОСОБА_5 до слідчого, повідомлення його про підозру, а також відсутність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором агресором або оголошений у міжнародний розшук, підстави для задоволення клопотання відсутні.

Окремо, слідчий суддя зауважує на тому, що в доданих до клопотання матеріалах відсутня постанова про визначення слідчого або групи слідчих у кримінальному провадження та доручення проведення досудового розслідування відповідному органу досудового розслідування, зокрема, слідчому відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганських областях, який на час розгляду клопотання розташований за адресою: м. Дніпро, площа Шевченка, буд. 7), як зазначено у клопотанні, що, у свою чергу, позбавляє слідчого суддю об`єктивної можливості перевірити ці обставини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 41, 135, 176-178, 183, 193- 194, 278, 280-282, 369-372, 376, 395 КПК України,

постановив:

У задоволенні клопотання прокурора Лівобережної окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження № 0002880, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 вересня 2024 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 09 годині 00 хвилин 20 грудня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1