Справа № 729/566/25 1-кп/729/94/25 р.

В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

07.04.2025 Бобровицький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000015 від 07 лютого 2025 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Бобровиця, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.2 ст.125 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 22.01.2025, близько 10 год. 40 хв., знаходячись біля під`їзду багатоквартирного будинку за місцем свого проживання, що за адресою АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, у ході раптово виниклого конфлікту, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, діючи умисно та усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій, наніс ОСОБА_4 один удар кулаком своєї правої руки в обличчя, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно- мозкової травми, струсу головного мозку та закритого перелому кісток носа без зміщення, які у своєму клінічному перебігу відносяться до легкого ступеню тілесних ушкоджень, що спричиняють за собою короткочасний розлад здоров`я, за ознакою тривалості розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст. 125 КК України.

Частинами 2, 3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

У клопотанні доданому до обвинувального акту прокурором зазначено, що під час досудового розслідування підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, про що мається відповідна заява.

Згідно положень ч.1 ст.302 КПК України, прокурор просить суд розглянути кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.2 ст.125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

До обвинувального акту долучено письмову заяву ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника, адвоката ОСОБА_5 , в якій підозрюваний зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку він визнає беззаперечно, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, які викладені в обвинувальному акті та з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку, а також йому роз`яснено, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Підозрюваним надана згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі, що засвідчено його та захисника підписами.

Потерпілий ОСОБА_4 у кримінальному провадженні також не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, просить розглядати кримінальне провадженні у його відсутність, у відповідності до положень ст.381, 382 КПК України.

Відповідно до ч. ч. 2,3 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

У відповідності до ч.4 ст.107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Як видно із заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , обставини вчинення кримінального проступку встановлені органом дізнання він не оспорює, вважає, що вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого тиску.

Таким чином, обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, учасниками судового провадження не оспорюються, а отже суд, вивчивши матеріали обвинувального акту та матеріали кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, та сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , кваліфіковані вірно за ч.2 ст.125 КК України, як нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальний проступок передбачений ч.2 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України, цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до частини 2 статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При обранні ОСОБА_3 , виду та міри покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України виходить із загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, який не перебуває на обліку у нарколога та лікаря-психіатра, посередню характеристику, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, які його обтяжують.

До обставин, що пом`якшують покарання, передбачені ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу в межах санкції передбаченої ч. 2 ст. 125 КК України.

Саме таке покарання забезпечить дотримання засад призначення покарання, в тому числі його індивідуалізації, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 на досудовому розслідуванні не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.

Керуючись ст.ст.381-382, ст.ст.368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази у справі: медичну амбулаторну картку № 03 та 1 (один) рентгенівський знімок з заключенням до нього, виданих КНП «Бобровицька опорна лікарня» на ім`я ОСОБА_4 - залишити у володінні власника.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Бобровицького районного суду ОСОБА_1