Справа № 132/597/22
Ухвала

Іменем України

08 квітня 2025 року м. Калинівка

Слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали заяви скаржника ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого від 27.02.2025 про закриття на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000028 від 15.07.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 197-1, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Калинівського районного суду Вінницької області 25.03.2025 надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 від 27.02.2025 про закриття на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000028 від 15.07.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 197-1, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365-2 КК України (справа №132/597/22, провадження №1-кс/132/156/25).

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.03.2025 вказану скаргу передано для розгляду слідчому судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_4 .

У судовому засіданні з розгляду вказаної скарги 31.03.2025 ОСОБА_3 заявлено відвід слідчому судді ОСОБА_6 від розгляду цієї скарги.

Згідно протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2025 вказану заяву скаржника ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 07.04.2025 передано для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 .

Згідно із журналом судового засідання від 31.03.2025 у справі з розгляду скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого (справа №132/597/22, провадження №1-кс/132/156/25) скаржником ОСОБА_3 заявлено відвід слідчому судді у зв`язку з тим, що головуючий по справі не задовольняє клопотання про відвід прокурора та виклик свідків та ставиться неупереджено до скаржника, тому, із цих підстав викликає недовіру. При цьому на запитання головуючого судді ОСОБА_3 повідомив, що він не має можливості подати вмотивовану заяву (письмову) про відвід слідчого судді, має намір звернутися до адвоката для підготовки вмотивованої письмової заяви про відвід слідчого судді.

Також у цьому протоколі зазначено, що головуючим суддею ОСОБА_4 ухвалено клопотання скаржника задовольнити, надати термін для підготовки заяви про відвід слідчого судді. Судове засідання відкладено.

Відповідно до журналу судового засідання у цій справі від 04.04.2025 скаржник ОСОБА_3 у це судове засідання не з`явився, головуючим суддею ОСОБА_4 за клопотанням прокурора ухвалено доручити секретарю судового засідання зробити витяги із журналу судового засідання від 31.03.2025 з клопотанням про відвід слідчому судді та журналу судового засідання від 04.04.2025, які передати до канцелярії суду.

Розгляд заяви скаржника ОСОБА_3 про відвід слідчого судді цього суду ОСОБА_4 призначено у судовому засіданні о 14:00 год. 08.04.2025. Повідомлені належним чином учасники провадження в судове засідання не з`явилися, відомостей про причини їх неявки не надходило. У зв`язку з цим відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Вивчивши заяву про відвід, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов такого висновку.

Підстави, за наявності яких суддя підлягає відводу, визначено ст.ст. 75, 76 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою (ч. 2 ст. 75 КПК України).

Згідно зі ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.

Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді касаційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або постанови суду касаційної інстанції.

Частинами 1, 2, 5 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Частиною 5 ст. 9 КПК України встановлено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року (далі - Конвенція), визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) звертає увагу, що безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто, чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

У рішенні у справі «Кіпріану проти Кіпру» ЄСПЛ констатовано, що між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії») (Постанова колегії суддів першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17 вересня 2019 року, справа №277/599/15-к).

Відповідно до пункту 81 рішення ЄСПЛ «Салов проти України» «неупередженість» у сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді в конкретній справі тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію, тобто чи були в суді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу.

Згідно пунктів 2.1, 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого Рішенням XХ чергового з`їзду суддів України 18.09.2024, встановлено, що суддя заявляє самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законом. У разі виникнення сумнівів у судді щодо його неупередженості у результаті розгляду справи суддя має право заявити самовідвід. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід.

Як вбачається із висловленої ОСОБА_3 в судовому засіданні 31.03.2025 заяви про відвід слідчого судді скаржник вважає, що наявні обставини, які викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності слідчого судді ОСОБА_4 , що полягали у незадоволенні клопотань ОСОБА_3 про відвід прокурора та виклик свідків.

Отже, зі змісту цієї заяви ОСОБА_3 вбачається, що ним наведено обставини, які зводяться до незгоди з процесуальним рішенням слідчого судді ОСОБА_4 у справі щодо розгляду скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

В контексті розгляду вищенаведених доводів, необхідно зауважити, що можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

З практики ЄСПЛ особиста безсторонність суду, що означає відсутність упередженості або прихильності, презюмується, поки не надано доказів протилежного. При ухваленні рішення про те, чи є законна підстава побоюватися, що конкретний суддя або склад суду проявили недостатню неупередженість, думка відповідної особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи може це побоювання бути об`єктивно обґрунтованим (рішення у справах «Білуха проти України», «Веттштайн проти Швейцарії», «Мікалеф проти Мальти»).

Незалежність і об`єктивність судді в кожній справі забезпечується, серед іншого, закріпленням чіткого переліку підстав для відводу судді від участі у справі.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим, тобто, має містити посилання на конкретні обставини, що об`єктивно можуть свідчити про упередженість судді та бути підтверджені відповідними доказами.

Розглядаючи заявлені доводи для відводу, суддя виходить із того, що при визначенні існування у даній справі законних підстав сумніватися в неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 , позиція заявника, який заявляє відвід має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому має наявність фактів, що дають можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Сумнів в неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до суду та, відповідно, зміну його складу.

На переконання судді скаржником ОСОБА_3 не наведено обставин, які б викликали розумний, об`єктивно обґрунтований сумнів в неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 під час розгляду скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого.

Обставини, на які посилається скаржник у своїй усній заяві про відвід слідчого судді, як на підстави для його відводу, не свідчать про його упередженість.

Окрім цього, на переконання судді, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, не може бути підставою для відводу.

Отже, оскільки заявлений відвід судді не містить викладу обставин, підтверджених відповідними та належними доказами, які б достовірно свідчили про наявність підстав, передбачених ст.ст. 75-76 КПК України, та обґрунтованих доводів про упередженість слідчого судді ОСОБА_4 , суддя дійшов висновку, що заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 є необґрунтованою, а тому, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75-79, ст. ст. 80-82, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 від 27.02.2025 про закриття на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000028 від 15.07.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 197-1, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365-2 КК України (справа №132/597/22, провадження №1-кс/132/156/25), - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1