Справа № 322/753/14-к
Провадження № 1-кп/314/6/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2024 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Вільнянськ кримінальне провадження за № 0000399 від 02 вересня 2014 року, стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

за участю

прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_4 ,

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5 ,

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вільнянського районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження № 0000399 від 02 вересня 2014 року, стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

У судовому засіданні захисних обвинуваченого заявив клопотання про закриття кримінального провадження оскільки строки притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000399, внесеному до ЄРДР 02 вересня 2014 року, спливли.

У судовому засіданні обвинувачений підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши сторони кримінального провадження, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до відповідальності за ч.2 ст. 289 КК України, та закриття вказаного кримінального провадження, виходячи з такого.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні 02.09.2014 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 289 КК України.

Санкція ч.2 ст.289 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Таким чином, інкриміноване ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 КК України, є тяжким злочином.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 4 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

09.04.2021 ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_3 було оголошено в розшук, надано дозвіл на затримання з метою приводу до Вільнянського районного суду Запорізької області.

25.05.2021 ОСОБА_3 було розшукано та ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 10.06.2021 відновлено провадження у справі. Термін переривання перебігу строку давності склав 63 дні.

Матеріали справи не містить відомостей про те, що обвинувачений був засуджений за інші кримінальні правопорушення після того, як ОСОБА_3 було інкриміновано кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 289 КК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що строк відповідно до п.4 ч.1 ст.49 КК України ч. 2 ст. 289 КК України десять років, сплив 14.11.2024, що є наслідком звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Також, суд враховує правову позицію, викладену в постанові від 11 листопада 2020 року по справі № 455/229/17 (провадження № 51-3298км20), в якій Верховний Суд наголосив, що: «твердження про неможливість застосувати звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності через те, що обвинувачена не визнала своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення також не ґрунтується на вимогах закону. Дотримання умов, передбачених частинами 1 - 3 ст. 49 КК України є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України».

Аналогічна за змістом позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року по справі № 509/4247/17 (провадження №51-5696ск20).

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові по справі № 598/1781/17 від 17 червня 2020 року звертає увагу, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 26.03.2020 у справі № 730/67/16-к вказав, що передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ним своєї винуватості у вчиненні злочину.

Отже, при закритті провадження по даній справі з вказаної підстави, питання щодо встановлення вини ОСОБА_3 судом не вирішується. Така правова позиція узгоджується також з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованою у рішенні по справі Грабчук проти України від 26 вересня 2006 року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

При цьому суд також враховує, що питання, передбачені ч.1 ст.368 КПК України, а саме: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення та інше не підлягають з`ясуванню в судовому засіданні під час вирішення клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, так як ці обставини можуть бути вирішені лише при ухваленні вироку після розгляду справи по суті.

Відповідно до вимог Закону України про кримінальну відповідальність (ст. 74 КК України), лише у випадку, коли особа заперечує проти закриття справи з нереабілітуючих підстав, якою є і закінчення строків давності, суд, за наявності до того підстав, визнає особу винною, ухвалює обвинувальний вирок і звільняє її від покарання, керуючись ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284, ч. 4 ст.286 КПК України кримінальне провадження закривається судом, у тому числі у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Отже, суд приходить до висновку про задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 289 КК України в кримінальному провадженні № 0000399, внесеному до ЄРДР 02.09.2014, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

З обвинувального акту також вбачається, що у кримінальному провадженні № 0000399 розмір витрат на залучення експертів складає 1843,20 грн.

Відповідно до вимог ст. 122 КПК України, витрати пов`язані із залученням спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом, у тому числі статтею 124 КПК України. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи, здійснюються за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Отже, чинний кримінальний процесуальний закон чітко встановлює, що витрати на залучення експерта стягуються з обвинуваченого лише у двох випадках: ухвалення щодо нього (обвинуваченого) обвинувального вироку; залучення експерта безпосередньо обвинуваченим (стороною захисту). Натомість, у разі прийняття судом рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності, судові витрати з неї не стягуються (постанова ВС ККС від 03.06.2020 № 712/1710/19). Як вбачається з практики Верховного суду, суд, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, повинен вирішити дане питання, поклавши судові витрати на державу.

Щодо заявленого в межах даного кримінального провадження цивільного позову суд приходить до таких висновків.

Відповідно до положень частини 1 статті 129 КПК вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Тому в разі закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений ОСОБА_6 цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди необхідно залишити без розгляду, що за змістом ч. 7 ст. 128 КПК України не перешкоджає цивільному позивачу пред`явити позов у порядку цивільного судочинства.

Питання про долю речових доказів та документів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.12 ,49 КК України, п.1 ч.2 ст.284, 285, ч.4 ст.286, ст.288, ст.ст. 350, 369-372,376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 на підставі п. 4 ч.1 ст.49 КК України та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, в кримінальному провадженні № 0000399, внесеному до ЄРДР 02 вересня 2014 року, на підставі п.4 ч.1 ст.49 Кримінального кодексу України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0000399, внесене до ЄРДР 02 вересня 2014 року, стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 Кримінального процесуального кодексу України.

Цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення завданої майнової та моральної шкоди в розмірі 143376,40 грн залишити без розгляду.

Витрати, пов`язані із залученням експерта та проведення експертиз у кримінальному провадженні в розмірі 1843,20 грн віднести на рахунок держави.

Речові докази:

- автомобіль Рено Кенгу державний номер НОМЕР_1 білого кольору, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити належному володільцю.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 06.12.2024.

Суддя ОСОБА_1

06.12.2024