Справа № 474/320/25
Провадження № 1-кс/474/59/25
УХВАЛА

про арешт майна

08.04.25р. с-ще Врадіївка

Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув клопотання слідчого у кримінальному провадженні - старшого слідчого СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокуроркою у кримінальному провадженні - начальницею Врадіївського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному 03.04.2025р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, про арешт майна, -

встановив:

04.04.2025р. слідчийу кримінальному провадженні - старший слідчий СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області капітан поліції ОСОБА_3 (далі - слідчий) звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокуроркою у кримінальному провадженні - начальницею Врадіївського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_4 (далі - прокурорка), в рамках кримінального провадження, внесеного 03.04.2025р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, в якому з метою збереження речових доказів, просить накласти арешт на речовий доказ, а саме автомобіль марки FORD TRANSIT, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , червоного кольору, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію № НОМЕР_3 є ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ), заборонивши його відчуження, розпорядження будь-яким особам.

Посилаючись на приписи ст.ст. 40, 98, 100, 170, 171 КПК України, слідчийвказує на необхідність накладення арешту на вказане майно з метою забезпечення проведення судових експертиз, збереження речових доказів та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та вирішення спору.

Слідчий в судове засідання не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. 135 КПК України, повідомлений про час, дату та місце судового розгляду (повістки про виклик до суду вих № 474/320/25/1211/25 від 07.04.2025р.). Водночас 07.04.2025р. звернувся до суду із письмовою заявою, в якій просить судовий розгляд проводити у його відсутність, оскільки через переведення відділу поліції на особливий режим роботи, у зв`язку з веденням в Україні воєнного стану, не має можливості брати участь у судовому засіданні.

Прокурорка в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. 135 КПК України, повідомлена про час, дату та місце судового розгляду (повістка про виклик до суду вих № 474/320/25/1210/25 від 07.04.2025р.), про причини неявки не повідомила.

Фактичний власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. 135 КПК України, повідомлений про час, дату та місце судового розгляду (телефонограма № 232 від 07.04.2025р.), про причини неявки не повідомив.

Оскільки, згідно ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття осіб, які беруть участь у розгляді клопотання про арешт майна, в судове засідання не перешкоджає розгляду вказаного клопотання, а тому вважаю доцільним розглянути питання про арешт майна без участі вказаних осіб.

Вивчив матеріали клопотання, вважаю встановленим таке.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 02.04.2025р. до Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення, що близько 22 год. 30 хв. за адресою АДРЕСА_1 виявлено труп ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на якому в ході проведення огляду виявленні тілесні ушкодження, характерні для дорожньо-транспортної пригоди.

За даним фактом СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області розпочате кримінальне провадження, внесене 03.04.2025р. до ЄРДР за № 0000038, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

03.04.2025р., в ході проведення огляду території домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , було виявлено транспортний засіб, а саме: автомобіль марки FORD TRANSIT, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , червоного кольору, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію № НОМЕР_3 є ОСОБА_5 .

Вищевказаний транспортний засіб було вилучено та поміщено на територію ВП № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області за адресою: вул. Г. Врадіївщини, 122, с-ще Врадіївка, Миколаївська область, в якості речового доказу.

Допитаний 03.04.2025р. свідок ОСОБА_7 03.04.2025р. повідомив, що 02.04.2025р., близько 21 год. 30 хв., він перебував за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 та в цей час почув що на вулиці голосно гавкає його пес. Коли ОСОБА_7 вийшов на вулицю то помітив, що до його будинку на своєму автомобілі червоного кольору приїхав місцевий мешканець ОСОБА_5 . Після чого останній вийшов зі салону автомобіля та попрохав ОСОБА_7 забрати його брата ОСОБА_8 , який перебуває у нетверезому стані та який знаходився в вантажному відсіку вказаного автомобіля. Після чого ОСОБА_7 погукав свого брата ОСОБА_9 , щоб той йому допоміг, після чого останні взяли брата за руки та понесли до будинку батьків. Коли ОСОБА_8 уже перебував у будинку то ОСОБА_10 та ОСОБА_9 на його тілі виявили тілесні ушкодження та перелом правої ноги. У зв`язку з чим вирішили викликати швидку медичну допомогу. При цьому ОСОБА_5 , який привіз ОСОБА_8 нічого не міг пояснити так як перебував у стані алкогольного сп`яніння. В подальшому стан ОСОБА_8 погіршився та він помер.

Допитаний 04.04.2025р. свідок ОСОБА_11 повідомив, що 02.04.2025р. він перебував за місцем свого проживання та в цей час до його домоволодіння на автомобілі червоного кольору приїхав його знайомий ОСОБА_5 разом з Торлупою та ОСОБА_12 . Через деякий час ОСОБА_11 вийшов до останніх та почав спілкуватися. В подальшому останні почали вживати алкогольні напої. Після чого ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_5 на автомобілі останнього вирішили їхати в Одеську область, а саме с. М. Дворянка, де мали намір продовжити вживати алкогольні напої. Через деякий час ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_5 поїхали в напрямку з виїзду з села то в цей час зустріли двох чоловіків які рухались на мотоциклі. Після чого ОСОБА_5 зупинив свій автомобіль та ОСОБА_6 підійшов до двох хлопців. Після чого ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_5 на узбіччі дороги сіли вживати спиртні напої. Так як ОСОБА_11 дуже був п`яний то вирішив піти до салону автомобіля та відпочити. Через деякий час останній прокинувся та в цей час ОСОБА_5 кудись в напрямку наших домоволодінь. Також ОСОБА_11 запитав у ОСОБА_5 чому у салоні автомобіля відчутний запах бензину. На вказане ОСОБА_5 відповів, що позаду в автомобіля перебуває ОСОБА_6 та його мопед. По приїзду до с. Великовеселе ОСОБА_5 допоміг ОСОБА_6 дійти додому, після чого відвіз додому ОСОБА_11 .

Допитаний 03.04.2025р. свідок ОСОБА_13 повідомив, що в денний час він разом із ОСОБА_5 сіяли люцерну на своєї земельній ділянці. Після чого ОСОБА_5 запропонував випити горілки на, що ОСОБА_13 погодився. В подальшому до них приєдналися ОСОБА_11 та ОСОБА_6 і вони всі разом на автомобілі марки FORD (мікроавтобус) належному ОСОБА_5 поїхали в Миколаївський район Одеської області де також вживали алкогольні напої. В ході розпиття алкогольних напоїв ОСОБА_13 сп`янів та майже нічого не пам`ятає. В подальшому коли прийшов до тями то зрозумів, що він йде додому пішки польовими дорогами. Після чого в с. Олексіївка ОСОБА_13 попрохав свою знайому, аби його відвезли додому та коли він приїхав йому стало відомо, що ОСОБА_6 помер, як саме йому не відомо.

Оцінивши викладені викладені вище обставини у сукупності, орган досудового розслідування встановив, що автомобіль марки FORD TRANSIT, д.н.з. НОМЕР_1 номер шасі НОМЕР_2 , червоного кольору, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію № НОМЕР_3 є ОСОБА_5 , що саме такий транспортний засіб здійснив наїзд на ОСОБА_6 , а тому має значення речового доказу у кримінальному провадженні.

03.04.2025р. автомобіль марки FORD TRANSIT, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , червоного кольору, на підставі ст. 98 КПК України, визнано речовим доказом.

Вищевказані обставини підтверджується: витягом з ЄРДР за № 0000038; рапортом поліцейського ВП № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області від 03.04.2025р.; заявою ОСОБА_5 від 03.04.2025р.; протоколом огляду від 03.04.2025р.; дорученням про проведення слідчих (розшукових) дій від 03.04.2025р.; протоколом допиту свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 від 03.04.2025р., ОСОБА_11 від 04.04.2025р.; постановою про визнання речових доказів та передання їх на зберігання від 03.04.2025р.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником автомобіля марки FORD TRANSIT, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , червоного кольору є ОСОБА_5 .

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Пунктами 1 та 3 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При чому ч. 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, причому у даному випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч.ч. 10 та 11 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частинами 1, 2 та 3 ст. 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

В сукупності вищевикладеного вважаю, що слідчий довів необхідність арешту вищевказаного майна з метою збереження речових доказів та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та вирішення спору, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України, а тому є достатні підстави для задоволення клопотання.

Водночас слід роз`яснити учасникам кримінального провадження, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 98, 167, 170-173, 175, 369-372 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого у кримінальному провадженні - старшого слідчого СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокуроркою у кримінальному провадженні - начальницею Врадіївського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному 03.04.2025р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на речовий доказ - автомобіль марки FORD TRANSIT, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , червоного кольору, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію № НОМЕР_3 є ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ), заборонивши його відчуження, розпорядження будь-яким особам.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена на протязі п`яти днів з моменту її проголошення сторонами кримінального провадження безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1