Справа № 456/6747/24
Провадження № 1-кс/456/51/2025
УХВАЛА

слідчого судді

02 січня 2025 року місто Стрий

Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 ,з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_5 про визнання протиправною бездіяльності слідчого СВ Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Скаржник ОСОБА_5 , сформувавши документ в системі «Електронний суд», звернувся до слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області із скаргою, у якій зокрема просить визнати протиправною бездіяльність слідчого Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області щодо невнесення, за поданою ним 28.12.2024 року заявою, відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, а відтак зобов`язати уповноважену особу внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за подаю ним заявою та видати йому відповідний витяг з ЄРДР. Крім того, скаржник у порядку ст. 206 КПК України просить доставити потерпілого до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення волі та свободи, а також звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

В обґрунтування поданої скарги, заявник зазначає, що 28.12.2024 року ним, за допомогою електронної пошти, було подано письмову заяву до Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області про вчинення кримінального правопорушення, про вчиненні у змові групою уповноваженими/фізичними особами, а саме: 1. поліцейський Стрийського РУП ГУ НП у Львівський області ОСОБА_6 ; 2. уповноважена особа юридичної особи ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , - перевищення влади та службових повноважень, яке виходить за межі повноважень працівника поліції та працівників ІНФОРМАЦІЯ_2, умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав чи повноважень, погрозою застосування насильства, застосуванням зброї, кайданків чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність людини, які винесли завідомо неправдиві відомості, а саме заявили усний факт затримання, не склавши протокол затримання, в якому мав зазначити підстави для затримання, мотиви, час затримання, місце, пояснення затриманого, час складання протоколу та роз`яснення затриманій особі її прав, після цього протокол підписується органом досудового розслідування та затриманим, крім того, дільничний ОСОБА_6 та працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 стверджували без будь-яких документів і підстав про те, що ОСОБА_8 перебуває у розшуку, де громадянин ОСОБА_8 надав дільничному та працівникам РТЦК документ виписку із медичної карти стаціонарного хворого, в якому вказано, що ОСОБА_8 дійсно хворий, та потребує лікування, також ОСОБА_8 повідомляв, що у нього поганий зір, але на жаль потерпілого ОСОБА_9 викрали і утримують невідомо де, даний злочини проти ОСОБА_9 поєднаний з насильством, що є небезпечним для життя чи здоров`ю потерпілого, позбавили останнього вільного пересування, що мають ознаки складу кримінального правопорушення передбаченого ст.ст. 364, 365, 366, 367, 396, 146 КК України.

Скаржник стверджує, що подана ним заява є обґрунтованою та відповідає фактичним обставинам справи, та таку він подав виключно у порядку ч.1 ст. 214 КПК України, однак станом на момент подання даної скарги до суду, вказану заяву не взято до уваги та не внесено відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення.

У призначене судове засідання з розгляду вищевказаної скарги ОСОБА_5 не з`явився, однак, 02.01.2025 року, сформувавши документ у системі «Електронний суд», подав клопотання, за змістом якого просив здійснювати розгляд цієї скарги за його відсутності, одночасно висловив прохання про задоволення своєї скарги.

Прокурор Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_3 та слідча СВ Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 у судовому засіданні просили у задоволенні скарги відмовити. Зазначили, що підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань немає, оскільки ОСОБА_8 призваний за мобілізацією та зарахований до складу Збройних сил України.

Заслухавши думку прокурора, слідчого, дослідивши матеріали скарги, суд приходить наступних висновків.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому слідстві може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Встановлено, що 28.12.2024 року ОСОБА_5 подав до Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області повідомлення про вчинення кримінального правопорушення. Однак, у ЄРДР відповідні відомості, згідно цієї заяви не були внесені.

З врахуванням встановлених обставин, вважаю, що така бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР є безпідставною, оскільки виходячи із аналізу положень ст. 214 КПК України, після отримання заяви про вчинене кримінальне правопорушення, прокурор, слідчий зобов`язаний не пізніше 24 годин внести відповідні відомості до ЄРДР.

Разом з цим, системний аналіз положень п. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України; п. 1 розділу 2 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 17.08.2012 р. № 69, дає підстави для висновку, що прокурор (слідчий) вносить відомості до ЄРДР про попередню правову кваліфікацію повідомленого правопорушення з певною свободою розсуду, тобто може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважають найкращим за даних обставин. Відтак питання попередньої кваліфікації кримінального правопорушення є дискреційними повноваженнями останнього.

Окрім того, слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 30.09.2021 року у справі №556/450/18.

На думку слідчого судді, подана скаржником заява від 28.12.2024 року відповідає за формою та змістом заяві про вчинення кримінального правопорушення та формально містить відомості про можливі кримінальні правопорушення.

Також суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.307КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Викладене свідчить, що вимоги ст. 214 КПК України при розгляді заяви про вчинення кримінального правопорушення не було дотримано, відтак скарга, у частині зобов`язання внесення уповноважену особу Стрийського РУП відомостей до ЄРДР та надання відповідного витягу з ЄРДР, є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Що стосується вимог скарги в частині, виключно в порядку ст. 206 КПК України, постановити ухвалу, якою зобов`язати начальника поліції під вартою якого утримується викрадений потерпілий, негайно доставити цю особу до слідчого судді та звільнити з під варти особу позбавлену свободи, то слід зазначити наступне.

Згідно ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

Глава 18 КПК України, ст. 206 КПК України регламентує відносини під час досудового розслідування, а саме запобіжні заходи, затримання особи.

Із скарги ОСОБА_10 не вбачається, що правовідносини виходять із норм КПК України, при цьому до заяви не долучено жодних доказів того, що ОСОБА_8 незаконно затримано працівниками поліції та відповідного ТЦК, та тих обставин, що останній незаконно утримується, крім того, не зазначено в якому кримінальному провадженні існують незаконні обставини.

Згідно ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

За змістом частин 2 та 3 ст. 206 КПК України, на які посилається скаржник ОСОБА_11 , якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, котрі створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. У відповідності до частин 7 і 9 ст. 206 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому у ч. 6 цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі. Слідчий суддя зобов`язаний вжити необхідних заходів для забезпечення особи, яка позбавлена свободи, захисником і відкласти будь-який розгляд, у якому бере участь така особа, на необхідний для забезпечення особи захисником час, якщо вона бажає залучити захисника або якщо слідчий суддя вирішить, що обставини, встановлені під час кримінального провадження, вимагають участі захисника.

Аналіз наведених вище положень КПК України свідчить про те, що слідчий суддя уповноважений на здійснення ним судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у конкретному кримінальному провадженні на стадії його досудового розслідування та його повноваженнями не охоплюється вирішення питання щодо законності позбавлення особи свободи, котре здійснюється у межах процедур, врегульованих іншими, окрім КПК України, нормативно-правовими актами (у тому числі Законам України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про військовий обов`язок і військову службу», тощо).

Тобто, слідчий суддя за наслідками розгляду клопотання (заяви, скарги), поданих у порядку ст. 206 КПК України на стадії досудового розслідування кримінального провадження, наділений правом ухвалити лише рішення про звільнення особи, яка тримається під вартою та за наявності двох підстав: 1) не надання органом державної влади чи відповідною службовою особою судового рішення, яке набрало законної сили, яке би уповноважувало їх на таке утримання особи під вартою; 2) не доведення органом державної влади чи відповідною службовою особою наявності інших правових підстав для позбавлення особи свободи шляхом її тримання під вартою.

Поряд з цим, ОСОБА_11 не надано слідчому судді жодних належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості підозри того, що в межах територіальної юрисдикції Стрийського міськрайонного суду Львівської області знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому КПК України порядку, тобто була затримана саме у кримінальному провадженні та на підставах, встановлених КПК України.

Зі скарги вбачається, що ОСОБА_8 не є особою, яка тримається під вартою у зв`язку із застосованим відносно нього запобіжним заходом, не є затриманим у порядку ст. 208 КПК України та не є особою, затриманою не уповноваженою службовою особою у порядку ст. 207 КПК України, не утримається правоохоронними органами у зв`язку із розслідуваним ними кримінальним правопорушенням у межах жодного порушеного кримінального провадження.

При цьому, слід зазначити, що Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч. 2 ст. 102, пунктів 1, 17, 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, оголошено про проведення загальної мобілізації в тому числі на території Львівської області. При цьому, зобов`язано місцеві органи виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб-підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу, прибуття техніки на збірні пункти та у військові частини, а також здійснення призову військовозобов`язаних, резервістів на військову службу, їх доставки до військових частин та установ Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти відповідного територіального центру комплектування та соціальної у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Виходячи з обставин заяви та вказаних правових норм, судом встановлено, що твердження скаржника ОСОБА_12 про незаконне позбавлення ОСОБА_9 свободи не відповідає дійсності, є явно надуманим та таким, що перешкоджає здійсненню призову громадян на військову службу під час мобілізації, оскільки призов громадян на військову службу під час мобілізації не є позбавленням особи права на свободу та особисту недоторканість, гарантоване Конституцією України, а є обов`язком громадянина України на захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу на те, що у разі порушення прав чи інтересів службовими (посадовими) особами поліції, ТЦК чи військової частини при здійсненні ними своїх повноважень, пов`язаними із мобілізацією, для судового захисту будь-яка особа, особисто чи через представника, вправі звернутись із адміністративним позовом до компетентного адміністративного суду, а у разі вчинення щодо нього протиправних дій, що містять ознаки кримінальних правопорушень до правоохоронного органу із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, вимоги скарги ОСОБА_13 , поданої у порядку ст. 206 КПК України, про виконання загальних обов`язків судді щодо захисту прав людини (про зобов`язання звільнити позбавлену свободи особу), виходять за межі повноважень слідчого судді відповідно до вимог КПК України.

Таким чином, в частині скарги, за заявою ОСОБА_12 , поданою у порядку ст. 206 КПК України, про зобов`язання звільнити позбавлену свободи особу, належить відмовити.

Керуючись статтями 110, 214, 303-307, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_5 про визнання протиправною бездіяльності слідчого СВ Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення після отримання заяви про кримінальне правопорушення - задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену (службову) особу Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області внести відомості до ЄРДР за заявоюОСОБА_5 від 28.12.2024 року про вчинення кримінальних правопорушень.

Зобов`язати уповноважену (службову) особу Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області видати ОСОБА_5 витяг з ЄРДР за його заявою від 28.12.2024 року про вчинення кримінальних правопорушень.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Ухвалу для виконання надіслати до Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_14