Справа № 405/963/25
провадження № 1-кс/405/512/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2025 м. Кропивницький

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 12.12.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000145, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, про арешт майна -

ВСТАНОВИВ:

24.02.2025 до Ленінського районного суду м. Кіровограда від старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_3 надійшло клопотання про арешт майна, яке вилучене 21.02.2025 в ході проведення огляду місця події військової частини НОМЕР_1 , в АДРЕСА_1 та в ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначала, що 21.02.2025, було проведено огляд місця події військової частини НОМЕР_1 , в АДРЕСА_1 в ході якого виявлено та вилучено речі, які можуть бути використані як докази, як під час досудового розслідування так і під час судового розгляду цього кримінального провадження, а саме: мобільний телефон ОСОБА_4 мобільний телефон марки «MEIZU», модель М621Н, s/n НОМЕР_2 , IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , з номером НОМЕР_5 .

Крім того, 21.02.2025 в ході особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_4 було вилучено: банківські картки: Укргазбанк з номером НОМЕР_6 та «Укргазбанк» з номером НОМЕР_7 .

Вказані речі, постановою від 21.02.2025, визнано речовими доказами так, як вони мають суттєве значення для проведення досудового розслідування.

Вилучені речі мають суттєве значення для об`єктивного, повного і всебічного проведення досудового розслідування, встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення та мати доказове значення для доведеності вини осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Названі в клопотанні речі, мобільний телефон, банківські картки, являються речовим доказами у кримінальному провадженні, оскільки містять на собі докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З метою збереження, запобігання можливості приховування майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження на вказані речові докази, а саме вилучені у встановленому кримінальним процесуальним кодексом порядку речі необхідно накласти арешт.

Слідчий в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 до початку судового засідання надав заяву, в якій просив розглядати клопотання про арешт майна без його участі та без участі підозрюваного ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, повно та всебічно дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, у рамках якого було подане клопотання, дійшов до наступних висновків.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Встановлено, що слідчими слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000145 від 12.12.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Так, 21.02.2025 ОСОБА_4 , в ході особистого листування, отримав на свій номер аккаунту 65 в Інтернет-месенджері «Telegram» повідомлення від абонента який підписався як « ОСОБА_6 », завдання зробити фото та відеофіксацію підстанцій та самої території військової частини НОМЕР_1 , на що громадянин ОСОБА_4 погодився та продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на надання допомоги іноземній державі в підривній діяльності проти України, виконуючи завдання абонента який підписався як « ОСОБА_6 », усвідомлюючи, що останній є представником російських спецслужб, громадянин ОСОБА_4 21.02.2025 приблизно о 17 год. 20 хв. здійснив фотофіксацію військової частини НОМЕР_1 , в АДРЕСА_1 , після чого був затриманий співробітниками Служби безпеки України.

21.02.2025 в ході проведення огляду місця події військової частини НОМЕР_1 , в АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено речі, які можуть бути використані як докази, як під час досудового розслідування так і під час судового розгляду цього кримінального провадження, а саме: мобільний телефон ОСОБА_4 мобільний телефон марки «MEIZU», модель М621Н, s/n НОМЕР_2 , IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , з номером НОМЕР_5 .

Крім того, 21.02.2025 в ході особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_4 було вилучено: банківські картки: Укргазбанк з номером НОМЕР_6 та «Укргазбанк» з номером НОМЕР_7 .

Відповідно до ч.1 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право власності є непорушним (ч.3 ст.41 Конституції України).

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилучене майно може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберігали на собі його сліди, а також є предметом кримінального правопорушення.

Судом встановлено та слідчим доведено, що є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вилучені під час обшуку речі, документи, могли використовуватись для вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та можуть бути використані в якості доказів у кримінальному провадженні.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Клопотання про арешт майна слідчим обґрунтовано тим, що тимчасово вилучені речі, які перелічені вище, є речовим доказом, що відповідають вимогам ст. 98 КПК України.

Матеріалами клопотання доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, зазначені у клопотанні речі, відповідають критеріям, що передбачені ст.98 КПК України, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема, про зв`язки між особами, причетними до вчинення злочину, а незастосування арешту майна може призвести до його втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

За практикою Європейського суду з прав людини розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт «с» пункту 1) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року ЄСПЛ зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Надані слідчим докази, а саме: повідомлення про виявлення кримінального правопорушення від 12.12.2024: протокол огляду місця події від 21.02.2025, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21.02.2025, свідчить про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 , підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України.

З урахуванням доведеності слідчим правової підстави арешту майна, можливості використання зазначеного майна, окрім виключеного за вказаного вище обґрунтування, як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, що можуть міститися на вилучених речах та документи, які можуть мати доказове значення та стосуватися обставин вчинення злочину та з урахуванням того, що наявні достатні підстави вважати, що вилучені речі та документи могли використовуватися під час вчинення злочину, з огляду на відповідність цього майна критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість доводів сторони обвинувачення щодо необхідності у накладенні арешту на вказане в клопотанні майно та задоволення клопотання слідчого.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 168, 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно 21.02.2025 під час огляду місця події військової частини НОМЕР_1 , в АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон ОСОБА_4 марки «MEIZU», модель М621Н, s/n НОМЕР_2 , IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , з номером НОМЕР_5 , із забороною у користуванні та розпорядженні цим майном.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно 21.02.2025 під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 , а саме: банківські картки: Укргазбанк з номером НОМЕР_6 та «Укргазбанк» з номером НОМЕР_7 , із забороною у користуванні та розпорядженні цим майном.

Копію ухвали суду негайно після її постановлення надати слідчому, захиснику та надіслати підозрюваному.

Відповідно до ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_7