Справа № 739/556/25
Провадження № 1-кп/739/85/25
УХВАЛА

про продовження строку дії запобіжного заходу

27 березня 2025 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області, та в режимі відеоконференції за участі прокурора ОСОБА_5 , за допомогою комунікаційної платформи EASYCON, питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього аршту, обраного у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до ЄРДР за № 0000039 від 30.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, обвинуваченому ОСОБА_4 , - В С Т А Н О В И В:

25.03.2025 року на електронну пошту Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області прокурором Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_5 було подане письмове клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 , дія якого закінчується 30.03.2025 року.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 в режимі відео- конференції підтримав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на 60 діб, для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Повідомив суду, що у нього відсутні дані про наявність кримінального провадження по факту самовільного залишення ОСОБА_4 військової частини.

Обвинувачений ОСОБА_6 просив суд продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешті тільки у нічний час, щоб він мав можливість придбати продукти харчування, скористатися послугами перукаря, тощо.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у підготовче судове засідання не з`явились, попередньо надали до суду заяви про проведення підготовчого судового засідання без їх участі.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

31.01.2025 року в рамках даного кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту із встановленням заборони цілодобово залишати місце свого проживання по АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду, крім часу повітряної тривоги з метою відвідування бомбосховища та випадків невідкладної медичної допомоги, а також на підставі ч.5 ст.194 КПК України на ОСОБА_4 покладено додатковий обов`язок - утримуватись від спілкування у будь-який спосіб з потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , а також свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Як вбачається з ухвали слідчого судді від 31.01.2025 року - підставою для обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 було встановлення слідчим суддею наявності відносно нього ризиків, передбачених п.1, п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та(або) суду, а також ризику незаконного вплику з боку підозрюваного шляхом залякування, переконання, умовляння, підкупу чи заохочення на потерпілихОСОБА_8 , ОСОБА_7 , а також на свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з метою зміни ними своїх свідчень, або схиляння останніх до відмови від дачі показань, враховуючи те, що зазначені особи проживають разом з підозрюваним в одному населеному пункті. Також було встановлено недостатність застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки та застави для запобігання настанню вказаних ризиків та необхідність обрання саме запобіжного заходу у виді цілодомашнього арешту. При цьому, існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, на які посилався прокурор у клопотанні, слідчий суддя не прийняв до уваги, оскільки ОСОБА_4 раніше жодного разу до кримінальної відповідальності не притягався, а сам по собі факт самовільного залишення військовослужбовцем ОСОБА_4 військової частини не підтверджений належними доказами про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 КК України не надані. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостої статті 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Як вбачається, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного злочину за ч.2 ст.345 КК України, за який законом про кримінальну відповідальність, передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до 5 років, або позбавлення волі на той самий строк, також суд вважає доведеним існування ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КК України, при цьому суд не погоджується з існуванням ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, у зв`язку з його недоведеністю. Також судом не встановлено обставин, які б свідчили, що обвинувачений у випадку не продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, буде належно виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки і не настануть передбачені ст. 177 КПК України ризики, можливість настання яких вбачається з матеріалів кримінального провадження. Водночас застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ні ж той, який до нього застосовано, враховуючи наявність зазначених вище ризиків, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, суд також вважає недоцільним.

Враховуючи, що розгляд даного кримінального провадження не може бути закінчений до 30.03.2025 року та судом не встановлено обставин, які б свідчили, що обвинувачений ОСОБА_4 у випадку не продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде належно виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки і не настануть передбачені п.1, п.3 ч.1 ст. 177 КПК України ризики, строк дії обраного обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту закінчується 30.03.2025 року, його необхідно продовжити на 2 (два) місяці , тобто до 30.05.2025 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 199, 369, 372, 392 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Продовжити строк дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишити місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду, крім часу повітряної тривоги з метою відвідування бомбосховища та випадків невідкладної медичної допомоги, обраного у кримінальному провадженні № 0000039 від 30.01.2025 року - на 2 (два) місяці, до 30.05.2025 року. Продовжити покладені на обвинуваченого ОСОБА_4 додаткові обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

-прибувати за кожною вимогою до прокурора чи суду;

-утримуватися від спілкування у будь-який спосіб з потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , а також свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Копію ухвали направити до Новгород-Сіверського ВП ГУНП в Чернігівській області - для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1