Провадження № 1-кп/175/892/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2024 року смт Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої: судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

за участю захисника: ОСОБА_4

за участю обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0003229 за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працює менеджером з постачання ТОВ «СНЕК ПРОДАКШН», маючого вищу освіту, одруженого,

обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

21 вересня 2024 року, приблизно о 08 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Hyundai», моделі «Tucson», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , був зупинений біля будинку № 72 по вул. Василя Сухомлинського в смт Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області працівниками правоохоронного органу Національної поліції України поліцейським СРПП відділення поліції № 8 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції ОСОБА_6 та поліцейським СРПП відділення поліції № 8 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції ОСОБА_7 на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Після зупинки транспортного засобу, під час перевірки документів працівниками поліції було встановлено, що у водія наявні ознаки стану сп`яніння і він не пристебнутий ременем безпеки, у зв`язку із чим працівники правоохоронного органу запропонували обвинуваченому ОСОБА_5 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та повідомили про подальше складення відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Після зупинки транспортного засобу, під час перевірки документів працівниками поліції було встановлено, що у водія наявні ознаки стану сп`яніння і він керує транспортним засобом без відповідних документів на право керування таким транспортним засобом, у зв`язку із чим працівник правоохоронного органу ОСОБА_7 запропонував обвинуваченому ОСОБА_5 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та повідомив про подальше складення відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В подальшому обвинувачений ОСОБА_5 , з метою уникнення адміністративної відповідальності за скоєні ним адміністративні правопорушення, діючи з умислом, спрямованим на пропозицію службовій особі надати їй неправомірну вигоду, того ж дня, приблизно о 08 годині 00 хвилин, висловив працівнику правоохоронного органу поліцейському СРПП відділення поліції № 8 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції ОСОБА_7 пропозицію надання неправомірної вигоди у розмірі 20000 гривень 00 копійок за не вчинення відносно нього дій, з використанням наданого поліцейському службового становища, а саме за не складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 369 КК України як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

ІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН.

Під час досудового розслідування між прокурором та підозрюваним за участю захисника укладена угода про визнання винуватості від 02 жовтня 2024 року, відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до умов наданої угоди, прокурор та підозрюваний уклали цю угоду про визнання винуватості, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 369 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для цього кримінального провадження, підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України. Сторони узгодили призначення покарання підозрюваному за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень 00 копійок. В угоді передбачені та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, визнав повністю та підтвердив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості укладена сторонами добровільно, за безпосередньої участі захисника, тому просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та підозрюваним.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд, вивчивши угоду про визнання винуватості та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що укладена між прокурором та підозрюваним угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 369 КК України кваліфіковано правильно, це кримінальне правопорушення згідно з положеннями ст. 12 КК України є нетяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, умови угод не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення та може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України. Будь-яких перешкод для укладення та затвердження угоди судом не встановлено, матеріали провадження, які надані суду, таких відомостей не містять.

Суд не досліджує докази у цьому провадженні, оскільки вирок ухвалюється в особливому порядку кримінального провадження, передбаченому положеннями Глави 35 КПК України.

ІІІ. Обставини, які пом'якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

ІV. Мотиви призначення покарання.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 працює, за місцем роботи характеризується позитивно, має постійне місце мешкання, має на утриманні трьох малолітніх дітей, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів психіатра та нарколога як особа, яка страждає будь-якими захворюваннями наркологічного та/або психічного характеру, не значиться.

Суд, враховуючи, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є нетяжким злочином, обставини, які пом`якшують покарання, особистість обвинуваченого та його поведінку, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства. Тому обвинуваченому необхідно призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень 00 копійок. Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

V. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

Під час досудового розслідування обвинуваченому запобіжний захід не обирався, тому суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 02 жовтня 2024 року, укладену між прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним за ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: диски із записами з нагрудної камери поліцейського залишити в матеріалах кримінального провадження; накази про призначення на посаду, посадову інструкцію, копії матеріалів адміністративного провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, ч. 6, ч. 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: