Справа № № 585/188/25
Номер провадження 1-в/585/26/25
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И

17 лютого 2025 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ромни в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_4 про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у зв`язку з декриміналізацією відповідно до Закону України № 3886-ІХ, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в обґрунтування якого вказав, що Іменем України, Красноармійським міськрайонним складом суду: 12 (березня) 2024 р. відносно його подальшої долі було винесено вирок, позбавивши його на 8 років та три місяці позбавлення волі. До низки, нажаль скоївши ним правопорушень входить кваліфікація ( ч. 2 ст. 185 КК України). З редакції Закону, положенням ст. 51 КУпАП за № 3886-ІХ, особа перебуваючи в статусі засудженого, відповідно до встановлених поновленням правових норм, керуючись ст. 539 п.2 ч.2 КПК України, з причин декриміналізації щодо ст. 185 ч.2 КК України нашої держави скоєння незначних дрібних крадіжок, шляхом приміни пом`якшуючих альтернатив вище зазначеного поновлення в процесі додаткового судового об`єктивного розгляду, без домішок дискримінації, без ухильно повинна анулюватися… Саме з цих підстав на захист його прав, свободи та інтересів, які по суті повинні захищатись судом, наполегливо просить віднестись з належною увагою. В ст. 50 КК України обумовленні покарання має на меті не тільки кару, а й не завдати заявнику психологічних страждань або приниження людської гідності. При цьому вважає актуально буде врахувати положення п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України за №7 від 24.10.2003 р. Характерно практики судами, де зазначено: що у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати об`єктивно дані про обставини вирішуючи питання зменшення частково шквали кримінальної відповідальності, просить врахувати, що він вчинив злочин який належить до категорії середньої тяжкості, щодо ч.2 ст. 185 КК України з боку потерпілої особи позивної заяви на відшкодування завданого збитку заявлено фактично не було. Злочином завдано невелику матеріальну шкоду, не перевищуючу межі 3028 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_4 заяву підтримав і просив задоволити. Суду пояснив, що просить убрати покарання 1 місяць по ст. 185 ч. 2 КК України так як це адміністративне правопорушення.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання та звільнення від відбування призначеного покарання за ч. 2 ст. 185 КК України, яка підлягає декриміналізації. Повідомив що ОСОБА_4 слід вважати засудженим вироком Димитровського районного суду Донецької області від 16 квітня 2020 року за ст. 187 ч.3 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 8 років з конфіскацією майна. На підставі ч.1,ч.2 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання призначеного вище покарання та покарання призначеного за вироком Димитрівського міського суду від 26.11.2019 року, остаточно визначене покарання у вигляді позбавлення волі строком 8 років 3 місяці з конфіскацією майна.

26 листопада 2019 року вироком Димитровського районного суду Донецької області, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 15 ч.2, ст. 185 ч.2 КК України та призначено покарання у вигляді арешту строком на 4 (чотири) місяці. (а.с.15-16).

16 квітня 2020 року вироком Димитровського районного суду Донецької області ОСОБА_4 визнано винуватим за ст. 187 ч.3 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна. Остаточне покарання ОСОБА_4 визначено у порядку ч.ч. 1,2 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання призначеного вище покарання та покарання, призначеного за вироком Димитровського районного суду Донецької області від 26.11.2019, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 8 (вісім) років 3 (три) місяці з конфіскацією майна (а.с.17-24).

З вироку Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12 березня 2024 року вбачається, що ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. У відповідності до ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, призначених цим вироком та вироком Димитровського районного суду Донецької області від 16 квітня 2020 року, остаточне покарання визначено у виді 8 (восьми) років 4 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. При цьому у вироці вказано, що ОСОБА_4 вчинив крадіжку металевих виробів в домоволодінні №107 садового товариства «Промінь» власником якого є ОСОБА_5 , загальною вартістю 357,00 гривень (а.с.11-13).

Вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12 березня 2024 року набрав законної сили 20.04.2024 року, що підтверджується розпорядженням про виконання судового рішення, що набрало законної сили ( а.с. 14).

Отже, для настання кримінальної відповідальності за викрадення чужого майна, після 9 серпня 2024 року, розмір шкоди має становити більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на час вчинення правопорушення. Станом на 2018 рік такий розмір визначений не менше 1762 грн., а в даному провадженні розмір шкоди по крадіжці вчиненій ОСОБА_4 в домоволодінні №107 садового товариства «Промінь» власником якого є ОСОБА_5 , становить 357,00 гривень.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» внесені зміни до ст. 51 КУпАП і визначено, що дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить розмір до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Таким чином, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_4 від покарання за ч.2 ст. ст. 185 КК України за вироком Красноармійського районного суду Донецької області від 12 березня 2024 року.

У зв`язку з вказаним, ОСОБА_4 слід вважати засудженим вироком Димитровського районного суду Донецької області від 16 квітня 2020 року за ст. 187 ч.3 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 8 років з конфіскацією майна. На підставі ч.1,ч.2 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання призначеного вище покарання та покарання призначеного за вироком Димитрівського міського суду від 26.11.2019 року, остаточно визначене покарання у вигляді позбавлення волі строком 8 років 3 місяці з конфіскацією майна.

Керуючись ст. 539 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Звільнити ОСОБА_4 від покарання за ч.2 ст. 185 КК України за вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12 березня 2024 року.

Вважати ОСОБА_4 засудженим вироком Димитровського районного суду Донецької області від 16 квітня 2020 року за ст. 187 ч.3 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 8 років з конфіскацією майна. На підставі ч.1,ч.2 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання призначеного вище покарання та покарання призначеного за вироком Димитрівського міського суду від 26.11.2019 року, остаточно визначене покарання у вигляді позбавлення волі строком 8 років 3 місяці з конфіскацією майна.

Апеляція на ухвалу суду може бути подана до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд протягом 7 - ми днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено о 12 годині 45 хвилин 20 лютого 2025 року.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1