Справа № 342/1445/24
Провадження № 1-кп/342/74/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000173 від 06.10.2024 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Котиківка Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , не одруженого, громадянина України, з середньою освітою, який не працює, на утриманні нікого немає, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України,-

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 вчинив умисні дій, які виразились в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили.

Правопорушення було вчинено за наступних обставин.

Постановою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 08 серпня 2024 року у справі № 342/997/24 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Однак, ОСОБА_3 достовірно знаючи про наявність постанови суду, яка набрала законної сили та якою його позбавлено права керувати транспортними засобами, будучи ознайомлений з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, та маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.2 ст.13 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч рішенню суду, 06.10.2024 близько о 12-22 год, рухаючись по вул. І.Богуна, що в м. Городенка Коломийського району Івано-Франківської області, повторно, грубо ігноруючи норми законодавства у частині дотримання ПДР, керував транспортним засобом, а саме мотоциклом марки «Ліфан ССR 150, без реєстраційного номеру, та був зупинений працівниками СРПП відділення поліції №2 (м.Городенка) Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, під час виконання ними своїх службових обов`язків, на підставі ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» та викликано слідчо-оперативну групу.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за пропозицією прокурора та за згодою обвинуваченого і захисника, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, які вказані в обвинувальному акті, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, визначивши обсяг доказів, які будуть досліджуватись, здійснив допит обвинуваченого, заслухавши прокурора, захисника, дослідив дані, які характеризують особу ОСОБА_3 .

В судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, та вважає недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються. Просить суд його суворо не карати. Ствердив, що ніде не працює, перебуває на лікуванні в медичному закладі, оскільки отримав травми в наслідок ДТП.

Захисник ОСОБА_5 просив суд суворо не карати обвинуваченого, при призначенні покарання, врахувати пом`якшувальні обставини і визначити міру покарання у виді позбавлення волі із застосуванням іспитового строку.

Таким чином, суд встановив, що вина ОСОБА_3 у вчиненні умисних дій, які виразились в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили - доведена повністю. Його дії за ч.1 ст. 382 Кримінального кодексу України кваліфіковані правильно.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, обставини вчинення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України відноситься до нетяжкого злочину.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого, визнання ним вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин які обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд враховує також дані про особу обвинуваченого, який, ніде не працює, ніяких доходів не отримує, що було підтверджено ним, зокрема і під час вирішення питання призначення йому безоплатного захисника, на даний час проходить лікування в медичному закладі у зв`язку із отриманням травм під час ДТП, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не знаходиться на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті та наркологічному кабінеті КНП "Городенківська БЛІЛ" Городенківської міської ради, органом місцевого самоврядування характеризується посередньо. Ще враховується і те, що обвинувачений не одружений, нікого на утриманні немає, особою із інвалідністю не являється.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, визначає ч. 2 ст. 65 Кримінального кодексу України.

Приймаючи до уваги вищенаведене, позицію прокурора з приводу призначення покарання у виді позбавлення волі, позицію сторони захисту, згідно якої не заперечувалось проти призначення покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком, враховуючи і досудову доповідь органу пробації, з якої слідує, що виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства можливе та не становить високої небезпеки для суспільства чи окремих осіб, суд приходить до переконання, що обвинуваченому слід обрати покарання в межах санкції ч. 1 ст. 382 КК України - у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Питання про речові докази суд не вирішує відповідно до ст.100 КПК України, оскільки в матеріалах справи відсутня постанова про визнання будь-яких речей речовими доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 369-370, 373-374, 381-382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробовуванням із іспитовим строком на 1 (один) рік

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, крім оскарження з підстав, визначених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1