Провадження № 1-кп/679/129/2024
Справа № 679/1497/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин кримінальне провадження №0001586 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Київ, громадянки України, українки, одруженої, не працюючої, з вищою освітою, яка фактично проживає по АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 27.08.2024 року Нетішинським міським судом Хмельницької області за ст. 390-1 КК України до покарання у виді обмеження волі на 1 рік, на основі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим терміном 1 рік;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В

Обвинувачена ОСОБА_5 перебуваючи на обліку осіб, що вчинили домашнє насильство - «Кривдник» у відділі поліцейської діяльності №1 Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області, в порушення ст. 28 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий такому, що принижує його гідність поводженню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», в період часу з 20.11.2023 по 16.09.2024, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 . маючи прямий умисел на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, систематично вчиняла психологічне насильство відносно своєї бабусі ОСОБА_4 , що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої.

Так, 20.11.2023, близько 07 години 00 хвилин, в АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , перебуваючи в п`яному вигляді, вчинила домашнє насильство психологічного характеру стосовно своєї бабусі ОСОБА_4 , внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю.

21.11.2023, близько 17:16 в АДРЕСА_1 ОСОБА_5 вчинила домашнє насильство психологічного характеру стосовно своєї бабусі ОСОБА_4 , а саме умисні дії, що полягали у висловлюванні словами нецензурної лайки.

За вищевказані дії, 14.12.2023 постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області у справі № 679/1533/23 ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУІІАП.

Крім того, 14.01.2024, приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого спільного з бабусею - потерпілою ОСОБА_4 мешкання, що по АДРЕСА_1 , умисно вчинила словесну сварку, під час якої висловлювалася на адресу останньої нецензурною лайкою, ображала, чим завдала шкоду психологічному здоров`ю потерпілої, вчинивши домашнє насильство.

За вищевказані дії, 22.03.2024 постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області у справі №679/103/24, ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 03.07.2024, близько 20 години 10 хвилин, в АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого спільного проживання, вчинила стосовно своєї бабусі ОСОБА_4 , домашнє насильство психологічного характеру, яке виражалося у словах нецензурної лайки, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої.

За вищевказані дії, 26.07.2024 постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області у справі № 679/1158/24 ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Також 16.09.2024, близько 08:50 год, в м. Нетішин, Хмельницької області, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , не зупиняючись на вчиненому, продовжуючи свої систематичні неправомірні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, вчергове створила словесний конфлікт з бабусею ОСОБА_4 , який супроводжувався словесними образами, нецензурними словами, здійснюючи на останню психологічний тиск.

Внаслідок згаданих протиправних дій з боку онуки ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_4 зазнала психологічних страждань у вигляді словесних образ, приниження, що викликало у потерпілої невпевненість, нездатність захистити себе та емоційні страждання.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України визнала повністю і дала суду пояснення за змістом ідентичні обвинувальному акту та описовій частині вироку.

Зазначила, що жалкує про вчинене. Вказала, що на даний час вона примирилась з потерпілою та попросила в неї пробачення. Просила її суворо не карати.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 , вказала, що обвинувачена є її онукою з якою вони раніше жили нормально, онука їй допомагала. Однак після того як остання невдало вийшла заміж, то на ґрунті погіршення відносин з чоловіком, почали псуватись і їх взаємовідносини. Онука почала вживати алкоголь і, як наслідок, між ними почали відбуватись сварки. Вона з даного приводу дуже переживала, її стан погіршився, їй було важко все переживати. Вона зверталась по допомогу до сусідів та декілька раз змушена була ночувати не вдома.

Вона не могла сама впоратися з такою ситуацією, тому здійснювала виклики поліції, в надії, що працівники поліції якимось чином вплинуть на поведінку її онуки. Однак її сподівання не виправдались.

На даний час вона примирилась з обвинуваченою, пробачила їй і просить не застосовувати сувору міру покарання. Зазначила, що це єдина рідна для неї людина на території України.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , кожна окремо дали показання, що є сусідами потерпілої ОСОБА_4 та обвинуваченої ОСОБА_5 . Вони неодноразово були свідками того як обвинувачена ОСОБА_5 ображала ОСОБА_4 та сварилась з нею. Обвинувачена ОСОБА_5 вживала алкоголь та вимагала гроші у бабусі. При цьому поводила себе досить агресивно як щодо потерпілої, так і щодо сусідів.

З даного приводу ОСОБА_4 неодноразово викликала працівників поліції.

Свідок ОСОБА_8 вказала, що була свідком того як обвинувачена, перебуваючи в п`яному вигляді, викидала речі та посуд з вікна квартири. Вона неодноразово заступалась за ОСОБА_4 захищаючи її від нападок ОСОБА_5 .

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кожен окремо дали показання, що 16.09.2024 року о 08:00 годин вони заступили на чергування в складі автопатруля.

Близько 08 години 50 хвилин їм надійшло повідомлення з приводу вчинення домашнього насильства за адресою: АДРЕСА_1 .

Прибувши до вказаної квартири, вони застали там заявницю ОСОБА_4 , яка перебувала у стресовому стані, що було видно зовні, а саме тремтіли руки, бліде обличчя на очах сльози, а також її онуку ОСОБА_5 , яка перебувала в стані сильного алкогольного сп`яніння.

Освідчити на стан сп`яніння обвинувачену ОСОБА_5 , не представилося за можливе, так як остання була майже оголена, тобто лише у спідній білизні, чинила опір, одягатися не бажала, а тому було вирішено не застосовувати силу до вказаної особи, а лише заспокоїти її, так як остання перебувала у збудженому емоційному стані, висловлювалася до своєї бабусі словами нецензурної лайки, виганяла її з квартири, а також здійснила безлад у хаті, розкидала одяг, перевернула електроплиту, пластикову миску та інші побутові речі.

Заявниці, ОСОБА_4 , у зв`язку з її поважним віком, а також збудженим психологічним станом, було запропоновано викликати карету швидкої допомоги, однак остання відмовилася та самостійно прийняла ліки.

В подальшому, було зібрано матеріали перевірки за даним викликом.

Крім того, свідки вказали, що за даною адресою неодноразово здійснювались виїзди і іншими працівниками поліції. Всі виклики стосувались вчиненням домашнього насильства ОСОБА_5 по відношенню до своєї бабусі ОСОБА_4 .

Незважаючи на те, що обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України визнала, її вина об`єктивно підтверджено письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

Відповідно до витягу з ЄРДР вбачається, що 16.09.2024 о 16:09:09 на підставі заяви ОСОБА_4 в реєстр внесено відомості про те, що 16.09.2024 ОСОБА_5 вчиняє домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї бабусі ОСОБА_4

а.с.54

Відповідно до рапорту та протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 16.09.2024 вбачається, що ОСОБА_4 вказує про вчинення ОСОБА_5 психологічного та фізичного насилля відносно неї.

а.с.58-59

Відповідно до постанов Нетішинського міського суду у справі №679/1533/23 від 14.12.2023; №679/103/24 від 22.03.2024; №679/1158/24 від 26.07.2024 вбачається, що ОСОБА_5 притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства.

а.с.60-64

Відповідно до листа від 10.01.2024 №322/121/124/111-24 вбачається, що ОСОБА_5 поставлена на профілактичний облік в відділі поліцейської діяльності №1 Шепетівського РУП з приводу вчинення нею домашнього насильства.

а.с.88

Суд, оцінивши надані стороною обвинувачення докази відповідно до ст. 94 КПК України, з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду справи та доведена належними та допустимими доказами поза розумним сумнівом.

Аналізуючи, досліджені в судовому засіданні докази, в їх сукупності, суд прийшов до висновку про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_5 у систематичному вчиненні психологічного насильства відносно особи, з якою винна перебуває у сімейних відносинах, що призвели до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи, тобто кваліфікацію її діяння за ст. 126-1 КК України правильною.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вирок повинен також відповідати загальним засадам кримінального провадження, одне з яких верховенство права. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс /Steven Willcox/ та Скотт Херфорд/Scott Hurford/ проти Сполученого Королівства, заяви № № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченій, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, яка не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, посередньо характеризується по місцю проживання, її сімейний та матеріальний стан, те, що вона перебуває на обліку осіб, що вчинили домашнє насильство - «Кривдник» у відділі поліцейської діяльності №1 Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області, раніше притягувалася до кримінальної відповідальності за умисне не проходження програми для кривдників, вчинила злочин під час іспитового строку, думку потерпілої, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обираючи обвинуваченій покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети: не тільки кари, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, заснованої на вимогах виваженості та справедливості.

При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 судом не встановлено.

Відтак, з урахуванням усіх обставин суд вважає, що покарання обвинуваченій повинно бути призначено в межах санкцій ст.126-1 КК України у виді обмеження волі, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для її виправлення та попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень. Підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті, суд не знаходить, так як вважає їх такими, що не призведуть до виправлення особи засудженої і запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_5 , попередження вчинення нею кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Оскільки даний злочини ОСОБА_5 скоїла після постановляння вироку Нетішинського міського суду Хмельницької області від 27.08.2024 року, то остаточне покарання їй слід призначити за правилами ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених даним вироком та вироком Нетішинського міського суду Хмельницької області від 27.08.2024 року.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні пов`язані з залученням експерта відсутні.

В ході досудового розслідування речові докази не вилучалися.

Запобіжний захід в даному кримінальному провадженні у відношенні обвинуваченої ОСОБА_5 , - не застосовувався, правових підстав для обрання у відношенні обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу - немає.

Керуючись ст.ст. 50, 65-67, 71 Кримінального кодексу України, ст.ст. 369-371, 373-376 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити їй покарання у виді обмеження волі строком 1(один) рік 4 місяці.

Згідно ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання приєднати частково строком 2 місяці не відбуту частину покарання за вироком Нетішинського міського суду від 27 серпня 2024 року та визначити остаточне покарання 1 (один) рік 6 місяців обмеження волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

На вирок може бути подана апеляція до судової палати у кримінальних справах Хмельницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1