Справа № 202/6974/24
Провадження № 1-кп/202/754/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Індустріального районного суду міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду міста Дніпропетровська, кримінальне провадження, відомості про яке внесені 05.12.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004585, у відношенні:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у м. Селидове, Донецької області, громадянки України, не заміжньої, яка має на утриманні неповнолітнього сина - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

-вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.10.2022 за ч. 1 ст. 317 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування строком на 1 рік;

- вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23.06.2023 за ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72, ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28.02.2024 за ч. 1 ст. 71, ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з Конституцією України Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Донецька область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Згідно з вимогами ст. ст. 72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.

Всупереч нормам Конституції та законами України, Гаазьким конвенціям 1907 року, IV Женевської конвенції 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами Президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_9 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних сил РФ (далі по тексту - ЗС РФ) на територію України.

Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці Збройних Сил РФ, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській та інших областях, здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військової агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан на всій території України.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.11.2023 № 734/2023, яким на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в України», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX, Указом від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX, Указом від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX, Указом від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 № 2500-IX, Указом від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 № 2738-IX, Указом від 06.02.2023 № 58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 2915-IX, Указом від 01.05.2023 № 254/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 № 3057-IX, Указом від 26.07.2023 № 451/2023, затвердженим Законом України від 27.07.2023 № 3275-IX) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16.11.2023 строком на 90 діб.

Громадянка України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , всупереч інтересам держави України, в умовах воєнного стану, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України шляхом надання представнику іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України діючи умисно, в інтересах держави, що здійснює збройну агресію проти України, погодилась надавати допомогу представнику іноземної організації - співробітнику ФСБ РФ ОСОБА_10 в проведенні підривної діяльності проти України, шляхом надання інформації щодо місць дислокації підрозділів та військової техніки Збройних сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

На виконання завдань представника іноземної організації, співробітника ФСБ РФ ОСОБА_10 , громадянка України ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, діючи в інтересах держави, що здійснює збройну агресію проти України, починаючи із початку жовтня 2023 року, більш точна дата під час досудового розслідування не встановлена, перебуваючи на території Покровського району Донецької області, повинна була збирати інформацію про місця розташування, дислокації, рух, переміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань та за допомогою власного мобільного телефону марки Poco M5, використовуючи месенджер «Telegram», зареєстрований на номер НОМЕР_1 , обліковий запис « ОСОБА_11 », ім`я користувача « ОСОБА_12 » передавати її співробітнику ФСБ РФ ОСОБА_10 , який використовує мобільний телефон з номером НОМЕР_2 , на якому встановлений месенджер «Telegram», обліковий запис « ОСОБА_13 », ім`я користувача « ОСОБА_14 ».

Зокрема, 24.10.2023 о 02 год. 47 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , всупереч інтересам держави України, в умовах воєнного стану, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України шляхом надання представнику іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України діючи умисно, в інтересах держави, що здійснює збройну агресію проти України, за допомогою власного мобільного телефону з номером НОМЕР_1 , використовуючи месенджер «Telegram», обліковий запис « ОСОБА_11 », ім`я користувача « ОСОБА_12 », надіслала співробітнику ФСБ РФ ОСОБА_10 , який використовує мобільний телефон з номером НОМЕР_2 , на якому встановлений месенджер «Telegram», обліковий запис « ОСОБА_13 », ім`я користувача « ОСОБА_14 », власноручно зроблений скріншот екрану належного їй мобільного телефону, в якому у застосунку «GoogleMaps» позначено розташування Збройних сил України у будівлі санаторію-профілакторію « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (координати НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ), там самим надала представнику іноземної організації допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

24.10.2023 о 09 год. 42 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , всупереч інтересам держави України, в умовах воєнного стану, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України шляхом надання представнику іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України діючи умисно, в інтересах держави, що здійснює збройну агресію проти України, за допомогою власного мобільного телефону з номером НОМЕР_1 , використовуючи месенджер «Telegram», обліковий запис « ОСОБА_11 », ім`я користувача « ОСОБА_12 » надіслала співробітнику ФСБ РФ ОСОБА_10 , який використовує мобільний телефон із номером НОМЕР_2 , на якому встановлений месенджер «Telegram», обліковий запис « ОСОБА_13 », ім`я користувача « ОСОБА_14 » текстове повідомлення щодо розташування Збройних сил України на території АДРЕСА_3, тим самим надала представнику іноземної організації допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

24.10.2023 о 12 год. 07 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , всупереч інтересам держави України, в умовах воєнного стану, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України шляхом надання представнику іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України діючи умисно, в інтересах держави, що здійснює збройну агресію проти України, за допомогою власного мобільного телефону з номером НОМЕР_1 , використовуючи месенджер «Telegram», обліковий запис « ОСОБА_11 », ім`я користувача « ОСОБА_12 » надіслала власноручно зроблений скріншот екрану належного їй мобільного телефону, в якому у застосунку «GoogleMaps» було позначено розташування Збройних сил України у будівлях, розташованих вздовж АДРЕСА_4, а також у будівлі, розташованій по АДРЕСА_5 (координати НОМЕР_11, НОМЕР_12), тим самим надала представнику іноземної організації допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Надалі, 15.11.2023 о 00 год. 46 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , всупереч інтересам держави України, в умовах воєнного стану, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України шляхом надання представнику іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України діючи умисно, в інтересах держави, що здійснює збройну агресію проти України, за допомогою власного мобільного телефону з номером НОМЕР_1 , використовуючи месенджер «Telegram», обліковий запис « ОСОБА_11 », ім`я користувача « ОСОБА_12 » надіслала власноручно зроблений скріншот екрану належного їй мобільного телефону, в якому у застосунку «GoogleMaps» було позначено розташування Збройних сил України на ділянці місцевості, розташованій у АДРЕСА_6 (координати НОМЕР_13, НОМЕР_14), чим надала представнику іноземної організації допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Крім того, 18.12.2023 о 17 год. 33 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , всупереч інтересам держави України, в умовах воєнного стану, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України шляхом надання представнику іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України діючи умисно, в інтересах держави, що здійснює збройну агресію проти України, за допомогою власного мобільного телефону з номером НОМЕР_1 , використовуючи месенджер «Telegram», обліковий запис « ОСОБА_11 », ім`я користувача « ОСОБА_12 » надіслала власноручно зроблений скріншот екрану належного їй мобільного телефону, в якому у застосунку «GoogleMaps» було позначено розташування Збройних сил України приміщенні готелю «ІНФОРМАЦІЯ_5», розташованому за адресою: АДРЕСА_7 (координати НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ), тим самим надала представнику іноземної організації допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Вказаними діями ОСОБА_7 вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 111-1 КК України - діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України шляхом надання представнику іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України визнала частково та пояснила, що вона у 2023 році проживала в м. Новогродівка та була наркозалежною особою, в зв`язку з чим купувала наркотичні засоби. При цьому, особа, у якої вона купувала наркотичні засоби, познайомила її з ОСОБА_10 , з яким в подальшому вона спілкувалася за допомогою месенджеру «Telegram», особисто з ним вона не зустрічалася. Оскільки вона була зацікавлена в придбанні наркотичних засобів для власного вживання, вона погодилася на співпрацю з вказаною особою, при цьому вона розуміла, що ОСОБА_10 є співробітником фсб рф та вона має повідомляти йому інформацію військового характеру. Після чого, починаючи із жовтня 2023 року, перебуваючи на території Покровського району Донецької області, збирала інформацію про місця розташування, дислокації, рух, переміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань та за допомогою власного мобільного телефону, використовуючи месенджер «Telegram», передавала цю інформацію співробітнику ФСБ РФ ОСОБА_10 , на якому встановлений месенджер «Telegram», обліковий запис « ОСОБА_13 », ім`я користувача « ОСОБА_14 ». При цьому, вона не надсилала координати санаторію «ІНФОРМАЦІЯ_4», вказаних обставин вона не пам`ятає. Шкодує про вчинене, зазначила, що кається у скоєному.

Крім вищевказаних пояснень обвинуваченої, вина ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, підтверджується нижченаведеними доказами, які були судом досліджені, оголошені та перевірені на предмет їх достовірності в судовому засіданні.

Так відповідно до протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 21.12.2023 року, проведеної на підставі доручення оперативному підрозділу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 20.12.2023 року та ухвали Дніпровського апеляційного суду від 13.12.2023 року, в старшим оперуповноваженим 1 відділу ГВ КР 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій, проведено негласну слідчу (розшукову) дію - зняття інформації з електронних інформаційних систем, шляхом зняття інформації з акаунту мобільного додатку Telegram, зареєстрованого за номером мобільного зв`язку НОМЕР_2 , в результаті аналізу зазначеного месенджеру зафіксовано листування з наступним змістом: так, обвинувачена ОСОБА_7 використовуючи месенджер «Telegram», зареєстрований на номер НОМЕР_1 , обліковий запис « ОСОБА_11 », ім`я користувача « ОСОБА_12 », передавала цю інформацію співробітнику ФСБ РФ ОСОБА_10 , який використовує мобільний телефон з номером НОМЕР_2 , на якому встановлений месенджер «Telegram», обліковий запис « ОСОБА_13 », ім`я користувача « ОСОБА_14 ». Зокрема, 24 жовтня 2023 року о 02 годині 47 хвилин власноручно зроблений скріншот екрану належного їй мобільного телефону, в якому у застосунку «GoogleMaps» позначено розташування Збройних сил України на території м. Новогродівка Покровського району Донецької області (адреса не розголошується); 24 жовтня 2023 року о 09 годині 42 хвилин текстове повідомлення щодо розташування Збройних сил України на території с. Михайлівки Покровського району Донецької області (адреса не розголошується); 24 жовтня 2023 року о 12 годині 07 хвилин надіслано скріншот екрану належного їй мобільного телефону, в якому у застосунку «GoogleMaps» було позначено розташування Збройних сил України на території м. Селидове Покровського району Донецької області (адреса не розголошується); 15 листопада 2023 о 00 годині 46 хвилин надіслано скріншот екрану мобільного телефону, в якому у застосунку «GoogleMaps» було позначено розташування Збройних сил України на території м. Новогродівка Покровського району Донецької області (адреса не розголошується); 18 грудня 2023 року о 17 годині 33 хвилин надіслано скріншот екрану мобільного телефону, в якому у застосунку «GoogleMaps» було позначено розташування Збройних сил України на території АДРЕСА_8 (адреса не розголошується).

Відповідно до протоколу обшуку від 04.01.2024 року, старший слідчий1 в ОВС слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ІНФОРМАЦІЯ_6, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду від 02.01.2024 року, в присутності понятих, провів обшук за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон РОСО М5, із сім-картою номер НОМЕР_1 , на якому встановлено мобільний додаток «Telegram» обліковий запис « ОСОБА_11 », ім`я користувача « ОСОБА_12 », а також платіжну банківську картку «Ощадбанк» з номером НОМЕР_7 на ім`я « ОСОБА_16 ».

Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 12.02.2024 року, слідчий відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області ) ІНФОРМАЦІЯ_6, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду від 10.01.2024 року, здійснено тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем - інформації про з`єднання абонента, який користується номером оператора мобільного зв`язку: НОМЕР_1 , з іншими абонентами мобільного зв`язку за період з 01.10.2023 по 03.01.2024.

Відповідно до висновку експерта № 42/4 від 17.04.2024 року, голос і усне мовлення, зафіксовані на аудіо повідомленнях «audio_5@04-1102923_23-57-03», «audio_10@18-12-2023_17-29-57» належать ОСОБА_7 .

Згідно висновку експерта № 125 від 11.02.2024 року, у внутрішній пам`яті наданого на дослідження мобільного телефону РОСО інстальований застосунок електронного листування «Telegram» обліковий запис « ОСОБА_11 », ім`я користувача « ОСОБА_12 », де серед листувань останнього виявлено отримані/передані повідомлення з користувачем « ОСОБА_13 », ім`я користувача « ОСОБА_14 » ( НОМЕР_2 ).

Відповідно до відповіді на запит заступника командира ОТУ «ІНФОРМАЦІЯ_7» керівника СіЗ ДВКР СБУ ОТУ «ІНФОРМАЦІЯ_7» від 03.01.2024 року, підтверджено місце розташування ЗУ України у Покровському районі Донецької області станом на жовтень 2023 року (інформація не розголошується), розташування Збройних Сил України на території ІНФОРМАЦІЯ_8. Зазначена інформація не розміщувалась у відкритих джерелах, що передача вказаної інформації іноземній державі, іноземній організації або їх представникам, у тому числі співробітникам ФСБ РФ, представникам т.зв. «НМ, МГБ «ДНР/ЛНР» могла нанести шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, підірвати стан боєготовності військових формувань України чи нести загрозу життю та здоров`ю їх військовослужбовців та може бути використана в проведенні підривної діяльності проти України.

Відповідно до протоколу про проведення слідчого експерименту від 04.01.2024 року та відеозапису вказаного слідчого експерименту, старший слідчий в ОВС слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ІНФОРМАЦІЯ_6, за участі ОСОБА_7 , її захисника ОСОБА_6 , провів слідчий експеримент, в ході якого ОСОБА_7 розповіла та показала на місці про обставини вчинення нею кримінального правопорушення.

Відповідно до протоколу огляду інтернет-ресурсу від 11.12.2023 року, слідчий провів огляд інтернет ресурсу - «ГУР МО», де міститься список співробітників фсб рф, які на теперішній час здійснюють розвідувально-підривну діяльність на території України, в результаті пошуку було встановлено, що « ОСОБА_10 » є співробітником фсб та находиться під порядковим НОМЕР_15.

Дослідивши у судовому засіданні надані стороною обвинувачення докази, суд дійшов висновку про те, що вони є належними, оскільки прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність та можливість використання інших доказів.

Крім того, суд також вважає, що надані публічним обвинуваченням докази є допустимими, оскільки зібрані у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України , та отримані без будь-якого порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, чи завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Судом в межах повноважень, визначених ч. 3 ст. 26 КПК України, були створені всі необхідні умови та вжиті всі можливі заходи для реалізації стороною захисту її процесуальних прав, в тому числі права обстоювати свою правову позицію та надавати докази на її обґрунтування, а також для повного та об`єктивного з`ясування обставин на підстав наданих сторонами доказів.

Згідно ст. 23 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У судовому засіданні стороною захисту не надано суду жодного доказу у частині її заперечень щодо вчинення обвинуваченою інкримінованого їй злочину.

З врахуванням наведеного, оцінивши зібрані під час досудового розслідування та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, повністю доведена в ході судового розгляду належними та допустимими доказами.

Так, однією із форм державної зради є надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, яка полягає у сприянні їх можливим чи дійсним зусиллям заподіяти шкоду національній безпеці України. Така допомога може полягати у організації чи виконання конкретного злочину, схилення до державної зради інших осіб, усунення перешкод для вчинення певних діянь тощо.

Як вбачається з диспозиції ст. 111 КК України, під іноземною державою, іноземною організацією слід розуміти будь-яке державне чи недержавне утворення, установу, підприємство, об`єднання, орган іншої країни, а також міждержавну чи міжнародну організацію, у тому числі неофіційну, нелегітимну чи злочинну, крім офіційної міжнародної організації, членом якої є Україна, при цьому, представником іноземної держави чи організації не обов`язково має бути іноземець чи особа без громадянства.

З суб`єктивної сторони державна зрада характеризується виною у виді прямого умислу. Вчиняючи державну зраду, особа усвідомлює, що вона здійснює перехід на бік ворога, шпигунські дії чи надає іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомогу в проведенні підривної діяльності проти України і бажає цього.

Об`єктивна сторона державної зради може виражатися в різних формах, зокрема шляхом надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України полягає у сприянні їх можливості чи дійсним зусиллям заподіяти шкоду національній безпеці України.

У цій формі державна зрада вважається закінченою з моменту, коли особа фактично почала надавати допомогу іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Із суб`єктивної сторони державна зрада характеризується прямим умислом. Обов`язковою ознакою державної зради є мета - заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 повністю усвідомлювала, що рф здійснює широкомасштабну збройну агресію проти України та що надані нею відомості можуть бути використані представниками держави-агресора для планування та проведення бойових чи диверсійних дій проти України, спрямованих на захоплення її територій, зменшення її воєнного, економічного, соціального та морально-політичного потенціалу у сфері оборони шляхом проведення ударів по відповідних об`єктах.

Вказані обставини підтверджується її активною участю в дослідженій переписці, зокрема тим, що ОСОБА_7 цілеспрямовано відшуковувала та передавала інформацію не із загальним доступом, а виключно інформацію військового характеру, яка становить інтерес для іноземної держави, проявляла ініціативу у наданні цієї інформації, активно обговорювала її зі своїм співрозмовником, демонструвала недвозначну прихільність до держави-агресора.

Зі змісту листування ОСОБА_7 з ОСОБА_10 поза розумнім сумнівом судом встановлено, що передані нею відомості щодо місцезнаходження військової техніки, особового складу Збройних сил України, потенційно змогли б допомогти військовослужбовцями країни-агресора зкоординувати свій вогонь по позиціях ЗС України.

Часткове визнання обвинуваченою ОСОБА_7 вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, зокрема те, що вона не пам`ятає обставин про те, що вона надсилала представнику фсб рф координати санаторію-профілакторію «ІНФОРМАЦІЯ_4», суд розцінює як вибрану обвинуваченою позицію свого захисту. Проте така позиція обвинуваченої повністю спростовується протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 21.12.2023 року, відповідно до якого 24.10.2023 о 02 год. 47 хв., ОСОБА_7 , передала координати будівлі санаторію-профілакторію «ІНФОРМАЦІЯ_4», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (координати НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ), там самим надала представнику іноземної організації допомогу в проведенні підривної діяльності проти України, а тому вказаний епізод злочинної діяльності ОСОБА_7 суд також вважає доведеним.

Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 111-1 КК України як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України шляхом надання представнику іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, яке слід призначити ОСОБА_7 за даним кримінальним провадженням, суд, виходить із наступного.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_7 покарання, суд, на підставі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, особу обвинуваченої, яка має постійне місце мешкання, незаміжня, має на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, задовільно характеризується за місцем мешкання, групи інвалідності не має, раніше судима, вину визнала частково.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, згідно зі ст. 66 КК України, судом не встановлено, оскільки щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України законодавцем передбачено обставини, які пом`якшують покарання, а саме з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Вказані обставини за своєю суттю є однією обставиною, які пом`якшують покарання, оскільки вказані обставини мають одну мету - щирий жаль з приводу скоєного та осуд своєї поведінки.

Також суд враховує послідовну практику Верховного Суду, згідно з якою розкаяння передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

У зв`язку з тим щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Однак з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 незважаючи, що пройшов значний час з дня вчинення злочину критичної оцінки своїй протиправній поведінці не надала, хоча в судовому засіданні повідомила, що шкодує про вчинене, зазначила та кається у скоєному, не висловила готовність нести кримінальну відповідальність, що характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що вона не висловлює жаль з приводу вчиненого.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових злочинів, а також враховуючи ступень тяжкості вчиненого злочину, його наслідків, особи обвинуваченої, яка раніше судима, має на утриманні неповнолітню дитину, вину визнала частково, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією усього належного на праві власності майна.

При цьому, з огляду на вчинення ОСОБА_7 суспільно-небезпечного кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ Національної безпеки України, обставин, які б суттєво знижували ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та являлись передумовою для застосування до обвинуваченої положень ст.ст.69, 69-1 КК України та ст.75 КК України, судом не встановлено.

Виходячи з вимог ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Окрім того, оскільки обвинувачена ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.111 КК України до постановлення 28.02.2024 року вироку Індустріалльним районним судом м. Дніпропетровська, то покарання їй слід призначити за правилами, передбаченими ч.4 ст.70 КК України.

На підставі ст. 72 КК зарахувати в строк остаточного покарання, покарання, частково відбуте ОСОБА_7 за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28.02.2024

Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченої, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особі обвинуваченої та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.

Початок строку відбування покарання обвинуваченій слід обчислювати з дня набуття вироком законної сили, оскільки згідно з ч. 1 ст. 17 КПК України, особа не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде встановлено обвинувальним вироком, тобто покарання може бути призначене лише з моменту ухвалення судом обвинувального вироку та набрання ним законної сили.

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої суд вважає за необхідне запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді триманні під вартою, до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Крім того, відповідно до ст. 72 КК України, суд вважає за необхідне, зарахувати в строк призначеного обвинуваченій ОСОБА_7 за даним вироком покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченої у межах даного кримінального провадження, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 04.01.2024 по день набрання вироком законної сили.

Згідно ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

З огляду на наведене, оскільки у застосуванні арешту майна відпала потреба, суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.01.2024 на майно, вилучене в ході проведення обшуку 04.01.2024 за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме на: 1) мобільний телефон POCO M5 (IMEI 1 - НОМЕР_8 , IMEI 2 - НОМЕР_9 ), в якому встановлені SIM-картки із номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_10 ; 2) платіжну картка ПАТ «Ощадбанк» із номером НОМЕР_7 , видана на ім`я ОСОБА_18 .

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Відповідно до частини 1 статті 96- 1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу..

Згідно з частиною 1 статті 96- 2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Санкція статті, за якою кваліфіковано дії ОСОБА_7 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі. Речові докази, зокрема, мобільний телефон РОСО М5, із сім-картою номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 є засобом вчинення злочину.

За таких обставин, в частині вказаного речового доказу слід застосувати спеціальну конфіскацію.

Долю судових витрат суд вирішує на підставі ст.124 КПК України, відповідно до положень якої, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у разі ухвалення обвинувального вироку.

Керуючись ст. 7, ст.368-370, ст.373, ст.374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією усього належного на праві власності майна.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28.02.2024 року, більш суворим покаранням за цим вироком, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 15 (п`ятнадцять) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного на праві власності майна.

На підставі ст. 72 КК зарахувати в строк остаточного покарання, покарання, частково відбуте ОСОБА_7 за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28.02.2024

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Відповідно до ст. 72 КК України зарахувати в строк призначеного обвинуваченій ОСОБА_7 за даним вироком покарання строк попереднього ув`язнення у межах даного кримінального провадження із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 04.01.2024 по день набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід у вигляді триманні під вартою відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням комп`ютерно-техничної експертизи за висновком № 125 від 11.02.2024 в розмірі 15145,60 (п`ятнадцять тисяч сто сорок п`ять гривень шістдесят копійок) грн., експертизи відео-, звукозапису за висновком № 42/4 від 17.04.2024 в розмірі склали 6058,24 (шість тисяч п`ятдесят вісім гривень двадцять чотири копійки) грн. в дохід держави.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.01.2024 на майно, вилучене в ході проведення обшуку 04.01.2024 за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме на: 1) мобільний телефон POCO M5 (IMEI 1 - НОМЕР_8 , IMEI 2 - НОМЕР_9 ), в якому встановлені SIM-картки із номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_10 ; 2) платіжну картка ПАТ «Ощадбанк» із номером НОМЕР_7 , видана на ім`я ОСОБА_18 .

Речові докази: платіжну картка ПАТ «Ощадбанк» із номером НОМЕР_7 , видана на ім`я ОСОБА_18 , яку передано на зберігання до камери схову речових доказів 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ІНФОРМАЦІЯ_6 - знищити.

На підставі статей 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію майна та конфіскувати у власність держави речовий доказ, а саме: мобільний телефон марки Poco M5, IMEI 1 - НОМЕР_8 , IMEI 2 - НОМЕР_9 ), в якому встановлені SIM-картки із номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_10 .

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення вручити прокурору, обвинуваченій, захиснику в порядку, передбаченому ч. 15 ст. 615 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3