Справа № 496/2865/24
Провадження № 1-кп/496/291/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

повний текст

13 лютого 2025 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження за № 0000033 від 10.02.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Новоукраїна Тарутинського району Одеської області, громадянина України, пенсіонера, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 09.02.2024 о 12 год. 15 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «Jac», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався у крайній лівій смузі руху дороги Об?їзд міста Одеса зі сторони СП «2 стовпи» у напрямку селища Котовського, в межах населеного пункту за адресою: Одеська область, Одеський район, село Нерубайське, вулиця Пастера, 29-Б, та мав намір виконати поворот ліворуч на нерегульованому перехресті. У цей час у зустрічному напрямку по крайній правій смузі дороги в Об?їзд міста Одеса в напрямку СП «2 стовпи», рухався автомобіль марки «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 разом із пасажиром - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебувала на передньому пасажирському сидінні.

Під час проїзду нерегульованого перехрестя, водій ОСОБА_4 проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, не надав перевагу у русі транспортному засобу, що рухався у зустрічному напрямку прямо, розпочав маневр повороту ліворуч, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався своєю смугою руху прямо.

При цьому ОСОБА_4 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 р., а саме:

п. 2.3 «б» - Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

- « бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»

п. 16.13. - «Перед поворотом ліворуч водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч».

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру ОСОБА_6 заподіяні наступні тілесні ушкодження: гематома та рана в лобній ділянці зліва, закритий перелом діафізів ліктьової та променевої кісток лівого передпліччя, рана лівої кисті, які згідно п.п.2.2.2. і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Допущенні водієм ОСОБА_4 порушення вимог п. 16.13 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та у своїй сукупності призвели до настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Під час судового розгляду, обвинуваченим та його захисником заявлено клопотання, про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України, в зв`язку з примиренням з потерпілим. В обґрунтування даного клопотання суду ОСОБА_4 пояснив, що повністю визнає свою вину, щиро кається у вчиненому, відшкодовує повністю шкоду потерпілій, в зв`язку з чим просить задовольнити клопотання.

Потерпіла в судовому засіданні звернулась до суду із клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням її з обвинуваченим на підставі ст. 46 КК України. Претензій до обвинуваченого немає, ОСОБА_4 відшкодував усі збитки.

Прокурор висловив позицію щодо наявності підстав для задоволення клопотання про закриття кримінального провадження, оскільки обвинувачений та потерпіли примирились, претензій потерпіла немає, обвинуваченим скоєно необережний нетяжкий злочин.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши письмові докази, суд вважає, що кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України може бути закрито, а обвинувачений звільнений від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 1, 4 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до вимог ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно ч. 4 ст. 56 КПК України, на всіх стадіях кримінального провадження потерпілий має право примиритися з підозрюваним, обвинуваченим і укласти угоду про примирення. У передбачених законом України про кримінальну відповідальність та цим Кодексом випадках примирення є підставою для закриття кримінального провадження.

Так, згідно ч. 2 ст. 12 КК України, нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Санкцією ч. 1 ст. 286 КК України передбачено покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

За вказаних обставин, злочин передбачений ч.1 ст. 286 КК України, законодавчо віднесено до необережного нетяжкого злочину.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив необережний нетяжкий злочин, а також примирилися з потерпілою, відшкодував шкоду заподіяну потерпілій, враховуючи позицію учасників судового розгляду, які не заперечували проти закриття з вказаних обставин кримінального провадження, суд вважає, що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого підлягає задоволенню.

Також, судом обвинуваченому в судовому засіданні було роз`яснення, що закриття кримінального провадження за вказаними підставами не є реабілітуючими підставами та він має право наполягати на судовому розгляді та ухваленні виправдувального вироку, якщо вважає, що є підстави для цього.

З обвинуваченого підлягають стягненню в дохід держави понесені процесуальні витрати на проведення криміналістичних експертиз в сумі 15 145,60 грн.

Запобіжний захід не обирався.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження підлягають скасуванню.

Щодо позовної заяви поданої прокурором Біяївської окружної прокуратури в інтересах держави в особі КНП «Міська клінічна лікарня № 11» Одеської міської ради про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, у сумі 15 752, 94 гривень, то її слід залишити без розгляду та роз`яснити право звернутись до суду в порядку цивільного судочинства, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Водночас кримінальний процесуальний закон не передбачає вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні під час закриття провадження.

Разом з тим, оскільки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України, а саме у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим не є реабілітуючою підставою, то потерпіла особа не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про відшкодування шкоди.

Ураховуючи, що від штатної кількості 11 суддів, зараз здійснюють правосуддя тільки 7, відсутності у складі суду секретаря судового засідання, показники навантаження перевищують нормативні у 5 разів, передачу справ іншого судді, що створило додаткове навантаження, суд першої інстанції був позбавлений можливості виготовити рішення у строки, передбачені національним законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 46, 286 ч.1 КК України, ст. ст. 100, 284-288 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України на підставі ст. 46 Кримінального кодексу України у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Кримінальне провадження за № 0000033 від 10.02.2024 за обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов Біляївської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: КНП «Міська клінічна лікарня № 11» Одеської міської ради до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування у розмірі 15 752,94 грн. залишити без розгляду.

Роз`яснити, що цивільний позов може бути пред`явлений у порядку цивільного судочинства.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судових експертиз у сумі 15 145,60 грн.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 14 лютого 2024 року у справі 496/1049/24, провадження № 1-кс/496/560/24.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 11 березня 2025 року о 10:00 годинні, що пов`язано з завантаженістю на склад суду.

Суддя ОСОБА_1