У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/1654/24

10 грудня 2024 року Богородчанський районний суд

Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000069 від 25.11.2024 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження та проживання АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, пенсіонера, депутатом не обирався, одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Богородчанського районного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується в тому що, ОСОБА_4 спільно проживає та пов`язаний спільним побутом, має взаємні права та обов`язки зі своєю невісткою ОСОБА_5 , у житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Упродовж тривалого часу ОСОБА_4 перебуває із невісткою у неприязних відносинах, між ними часто виникають сварки, які супроводжуються вчиненням останнім психологічного насильства, що виражається у висловленні на адресу ОСОБА_5 образ та нецензурної лайки. Так, 24.11.2024, близько 13:00 год., в кімнаті житлового будинку АДРЕСА_1 , між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , на побутовому ґрунті виник конфлікт, в ході якого останній вирішив спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, відчуваючи свою перевагу перед потерпілою у фізичній силі, розуміючи те, що ОСОБА_5 фізично більш уразлива, схопив її за праву руку та наніс удар рукою в область лівого ока. В результаті протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_5 завдано сильного фізичного болю та спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянках верхньої повіки лівого ока та правого передпліччя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст. 125 КК України як умисне спричинення легкого тілесного ушкодження.

10 грудня 2024 року до суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на підставі ст.45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям та закриття кримінального провадження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся, просив суд задовольнити його клопотання, звільнивши від кримінальної відповідальності, на підставі ст.45 КК України. Зазначив, що дуже шкодує і йому дуже соромно за свій вчинок, шкоду повністю відшкодував.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що претензій до обвинуваченого немає жодних, тому не заперечувала проти закриття кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечувала щодо задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на підставі ст.45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.

Суд, розглянувши подане клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши зміст клопотання та доданих до нього матеріалів, вивчивши обвинувальний акт та долучені до нього матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст.45 КК України встановлено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

За змістом ст. ст. 44, 45 КК України за наявності підстав, передбачених ст. 45 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності - є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує.

Судом було роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 право заперечувати проти закриття кримінального провадження та право наполягати на проведенні судового провадження у повному обсязі в загальному порядку, також роз`яснено, що кримінальне провадження в такому випадку закривається з нереабілітуючих підстав. Обвинувачений ОСОБА_4 заявив, що підстави та наслідки звільнення за ст.45 КК України йому зрозумілі і просить суд розглянути подане ним клопотання.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року, визначено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені Кримінальним кодексом України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному кримінальним процесуальним кодексом порядку відповідне судове рішення.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч.1 ст.125 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої її позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самим обвинуваченим.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, є кримінальним проступком і таке не є корупційним кримінальним правопорушенням.

Відповідно до абз.3 п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 року №12 дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.45 КК. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

Дійове каяття передбачає обов`язкову наявність трьох елементів, а саме: щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, повного відшкодування заподіяних збитків або усунення заподіяної шкоди.

На переконання суду, щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 полягає в суб`єктивному ставленні останнього до вчиненого, зокрема, в тому, що він визнав факт вчинення кримінального правопорушення та його негативні наслідки, визнав свою провину у вчиненому повністю, висловив щирий жаль і сором з приводу цього, засудив свою поведінку та виправив наслідки своїх дій.

У даному випадку має місце активне сприяння розкриттю злочину з боку обвинуваченого ОСОБА_4 , що полягає у тому, що останнім органу досудового розслідування повідомлено про всі відомі обставини вчинення кримінального правопорушення, в ході досудового розслідування дано визнавальні показання.

Потерпіла в даному кримінальному провадженні до обвинуваченого ОСОБА_4 не має жодних матеріальних та моральних претензій, про що зазначила в заяві та в судовому засіданні. Також потерпіла не заперечує щодо закриття кримінального провадження за дійовим каяттям на підставі ст.45 КК України.

Враховуючи наявність зазначених вище передумов, а також підстав, передбачених ст.45 КК України, суд вважає можливим звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК України.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст.125 КК України, згідно приписів ч. 2 ст. 284 КПК України, підлягає закриттю.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи по забезпеченню кримінального провадження не вживались.

Керуючись ст.ст. 12, 45, 125 КК України, ст.ст. 100, 284-286, 288, 369-372, 376, 392-395, 532 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, та закриття кримінального провадження - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК України.

Кримінальне провадження, внесене 25.11.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000069, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, - закрити.

Речовий доказ DVD-R диск із відеозаписом з нагрудної відеокамери працівників СРПП - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Копію ухвали негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду, протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1