Справа № 199/7644/24
ВИРОК

іменем України

(на підставі угоди про визнання винуватості)

05 лютого 2025 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000093 від 27.06.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Дніпропетровська, громадянки України, з середньою освітою, непрацюючої, незаміжня, має на утриманні двох малолітніх дітей 2011 та 2015 року народження, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої (звільнена від покарання за вироком суду у зв`язку з декриміналізацією діяння),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Суд уважає доведеним, що ОСОБА_6 , перебуваючи 14.06.2024 року приблизно о 00 годині 10 хвилин біля будинку № 7, що розташований за адресою: м. Дніпро, вул.Терещенківська, зустрілась з малознайомим їй ОСОБА_7 , у якого побачила мобільний телефон марки "iPhone" 13 Pro Max, 128 GB, вартістю 22766 гривень 67 копійок, після чого у неї з корисливого мотиву виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме зазначеного телефону, в умовах воєнного стану, достовірно знаючи, що на всій території України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 було введено воєнний стан, який в подальшому продовжувався, в тому числі такий воєнний стан діяв 14.06.2024 року.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), ОСОБА_6 , перебуваючи у вказаному місці, 14.06.2024 року приблизно об 00 годині 10 хвилин, але не пізніше ніж об 01 годині 05 хвилин, в умовах воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, скориставшись відсутністю уваги потерпілого ОСОБА_7 , переконавшись, в тому що за її діями останній не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, викрала з відкритою барсетці чуже майно (крадіжка) - мобільний телефон «iPhone 13 Pro Мах», вартістю 22766 гривень 67 копійок, що належить ОСОБА_7 ..

Після цього, ОСОБА_4 , утримуючи при собі викрадений мобільний телефон, з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду у розмірі 22766 грн 67 коп.

Крім того, 14.06.2024 року близько о 01:05 години у ОСОБА_4 , яка перебувала у невстановленому місці на території м.Дніпро, виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на санкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, а саме особистого кабінету потерпілого ОСОБА_7 у веб-банкінгу «Приват24» AT «Приватбанк».

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , 14.06.2024 року близько 01:05 години, знаходячись у невстановленому місці на території м. Дніпро, де, використовуючи раніше таємно викрадений нею мобільний телефон марки "iPhone" 13 Pro Мах, 128 GB, ішеі: НОМЕР_1 , належний потерпілому ОСОБА_7 , підключеного до мережі Інтернет, з сім картою з фінансовим номером, який прив`язаний до банківських карток та рахунків ОСОБА_7 в інформаційних автоматизованих системах, а саме сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ Київстар» НОМЕР_2 , використовуючи який в електронній (автоматизованій) системі, а саме у веб-банкінгу «Приват24» через мобільний додаток, не санкціоновано, без відома та дозволу ОСОБА_7 , в умовах воєнного стану, невстановленим шляхом, втрутилася в роботу вказаної електронної автоматизованої системи, а саме веб-банкінгу «Приват24», авторизувавшись у ній від імені ОСОБА_7 без відома та дозволу останнього, та отримала таким чином доступ до персональних даних ОСОБА_7 в АТ КБ «ПриватБанк», а саме до інформації про банківські картки та рахунки ОСОБА_7 , яка охороняється законом та має обмежений доступ, отримавши таким чином доступ до самих банківських рахунків ОСОБА_7 у АТ КБ «Приватбанк» з метою подальшого викрадення з них грошових коштів.

Крім того, у ОСОБА_4 , яка перебувала 14.06.2024 року приблизно о 01 годині 00 хвилин у невстановленому місці на території м. Дніпро, виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме зазначеного телефону, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, достовірно знаючи, що на всій території України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 було введено воєнний стан, який в подальшому продовжувався, в тому числі такий воєнний стан діяв 14.06.2024 року.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), ОСОБА_6 , перебуваючи у вказаному місці, 14.06.2024 року приблизно о 01 годині 05 хвилин, діючи умисно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, перед цим здійснивши несанкціоноване втручання в роботу електронної автоматизованої) системи, а саме веб-банкінгу «Приват24», за допомогою раніше таємно викраденого чужого майна (крадіжка) - мобільного телефону «iPhone» 13 Pro Мах 128 GB, ішеі: НОМЕР_3 , належного ОСОБА_7 , таємно викрала з банківського рахунку ОСОБА_7 , НОМЕР_4 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк», чуже майно (крадіжка), що належали ОСОБА_7 , а саме грошові кошти у сумі 5000 гривень, шляхом їх переказу на підконтрольну ОСОБА_4 банківську карту, відкриту на ім`я ОСОБА_8 за № НОМЕР_5 емітовану в АТ КБ «Приватбанк».

Після чого, 14.06.2024 року о 01 годині 26 хвилин ОСОБА_4 знаходячись за адресою: м. Дніпро, пров. Крушельницької, будинок № 6, з банківського терміналу А0300097 «Державний ощадний банк України», зняла з вказаної банківської картки № НОМЕР_5 відкритої на ім`я ОСОБА_8 , обготівкувавши їх через вищевказаний банківський термінал однією транзакцією в сумі 5000 гривень 00 копійок, розпорядившись ними на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 5000 гривень 00 копійок.

05.02.2025 року у кримінальному провадженні між прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 і обвинуваченою ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості останньою.

Відповідно до даної угоди обвинувачена ОСОБА_4 під час судового розгляду повністю визнала свою вину у кримінальному правопорушенні та обсяг підозри за ч. 4 ст. 185, у кримінальному проступку за ч. 1 ст. 361 КК України.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, а саме - на призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

- за ч. 1 ст. 361 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання за сукупності злочинів у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та згідно п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Без застосування спеціальної конфіскації.

В угоді передбачені наслідки її ухвалення та затвердження, невиконання яких роз`яснені обвинуваченій ОСОБА_9 .

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України при обставинах, місті та часу, викладених у обвинувальному акті.

Суду показала, що дійсно вона, при обставинах, місті та часу, викладених у обвинувальному акті, скоїла інкриміновані злочини

Суду також показала, що вона цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненого нєю кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України, беззастережно і добровільно, повністю визнає свою вину у пред`явленому обвинувачені.

Крім того, обвинувачена ОСОБА_4 зазначила, що вона повністю розуміє та усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.472, 473 КПК України, згодна з видом покарання, яке до неї буде застосовано в результаті затвердження угоди та наполягає на затвердженні даної угоди.

Потерпілий ОСОБА_7 , який був допитаний судом в минулому судовому засіданні, у судове засідання не з`явився.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні надала суду заяву письмову потерпілого ОСОБА_7 від 05.02.2025 року, яку їй передав старший групи прокурорів ОСОБА_10 для передачі суду.

Відповідно зазначеної заяви потерпілий ОСОБА_7 надає свою добровільну згоду на укладення угоди про визнання винуватості. Наслідки цієї угоди йому відомі, з вимогами законодавству, що регулюють особливості кримінального провадження на підставі угод ознайомлений. Просить судовий розгляд здійснити без його участі. Претензій матеріального характеру одо обвинуваченої не має.

За таких підстав суд вважає доведеним у судовому засіданні, під час судового розгляду кримінального провадження, те, що ОСОБА_4 скоїла:

- кримінальне правопорушення, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, а тому дії обвинуваченої повинно кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України;

- кримінальний проступок, - несанкціоноване втручання в роботу електронних (автоматизованих) систем, а тому дії обвинуваченої повинно кваліфікувати за ч. 1 ст. 361 КК України.

Обвинуваченій ОСОБА_4 судом роз`яснено, що вона має право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, вона має права передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Таким чином, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку сторін судового провадження, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, суд дійшов висновку про відповідність угоди вимогам ст. 470, 472 КПК України, добровільність її укладення, відповідності інтересам суспільства, можливості її виконання та наявності всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 02.11.2004 по справі № 1-33/2004 зазначив, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_4 - кримінального правопорушення, яке скоєно умисно, і відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів; кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України, дані про особу обвинуваченої, яка на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, задовільний стан здоров`я, характеризується задовільно, незаміжня, відсутні відомості про її притягнення до адміністративної відповідальності, відсутні відомості про наявність відносно обвинуваченої інших кримінальних проваджень, які перебувають на стадії досудового розслідування або судового розгляду, має реєстрацію та постійне місце проживання, має двох малолітніх дітей.

Обставини які обтяжують покарання ОСОБА_4 відсутні та прокурор на такі обставини не посилається.

З урахуванням вищевикладеного, а, також, обставин, які пом`якшують покарання, тобто: ОСОБА_4 щиро кається, дала критичну оцінку своєї злочинної поведінки шляхом повного визнання вини і готова нести кримінальну відповідальність, відсутні з боку потерпілого претензії матеріального характеру, обвинувачена не судима, тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

- за ч. 1 ст. 361 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання за сукупності кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та згідно п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Без застосування спеціальної конфіскації.

Суд переконаний, що визначене обвинуваченій покарання, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею кримінальних правопорушень, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Під час досудового розслідування обвинуваченій ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

Відповідно до вимоги ч. 1 ст. 377 КПК України, оскільки судом ухвалюється вирок на підставі угоди про визнання винуватості, якою між обвинуваченою та прокурором узгоджено покарання, не пов`язане з позбавленням волі, тому запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», - підлягає скасуванню, а обвинувачена негайному звільненню з-під варти в залі суду.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 витрати на користь держави у розмірі 2271 гривень 84 копійки, які пов`язані з залученням експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центра МВС України та складанням висновку судово-товарознавчої експертиза № СЕ-19/104-24/29388 від 24.07.2024 року;

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення узгоджується з правовою позицією, яка викладена 13 вересня 2023 року у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду, справа № 638/4224/22, провадження № 51-2372 км 23).

Керуючись ст.ст. 369-371, 468-476, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Угоду від 25 лютого 2025 року про визнання винуватості між прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпро ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за №0000093 від 27.06.2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України, - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 25 лютого 2025 року покарання за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 25 лютого 2025 року покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупності злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки та згідно п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Без застосування спеціальної конфіскації.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 КПК України запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4) - скасувати, а ОСОБА_4 , - негайно звільнити з-під варти в залі суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 витрати на користь держави у розмірі 2271 гривень 84 копійки, які пов`язані з залученням експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центра МВС України та складанням висновку судово-товарознавчої експертиза № СЕ-19/104-24/29388 від 24.07.2024 року;

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази: - 5 (п`ять) оптичних дисків з відеозаписами - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченою виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення їй наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, повний текст вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Учасникам судового провадження, які не були присутні при проголошенні резолютивної частини вироку, потерпілому, направити копію повного тексту вироку не пізніше наступного дня після ухвалення вироку (ч. 7 ст. 376 КПК України) та вони мають право оскаржити вирок до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з моменту отримання копії вироку.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

05.02.2025