Справа № 738/1586/24
№ провадження 1-кс/738/459/2024
УХВАЛА

09 грудня 2024 року місто Мена Чернігівської області

Слідчий суддя Менського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_2 про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Слобідка Менського (нині Корюківського району) Чернігівської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , не працюючого, неодруженого, не маючого на утриманні непрацездатних та неповнолітніх осіб, раніше несудимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 155, частиною другою статті 156 КК України у кримінальному провадженні № 0000238, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 липня 2024 року,

за участю:
секретаря судового засіданняОСОБА_4
учасників судового розгляду:
прокурораОСОБА_2
захисникаОСОБА_5 ,
обвинуваченогоОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою.

06 грудня 2024 року прокурор звернувся до слідчого судді Менського районного суду Чернігівської області з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_3 строком на 60 діб.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим за процесуального керівництва Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000238, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 липня 2024 року, у якому ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.155 та ч.2 ст.156 КК України, які полягають в тому, що з початку по кінець червня 2024 року, більш точного часу та дат досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні літньої кухні за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив не менше двох разів за взаємною згодою з потерпілою, дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням в тіло неповнолітньої ОСОБА_6 з використанням геніталій, без фізичного та психологічного насильства, а також погрози застосування такого насильства; влітку 2023 року більш точний час та дату органом досудового розслідування не встановлено, в денну пору доби, ОСОБА_3 , знаходячись у приміщенні літньої кухні домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , без застосування насильницьких дій, вчинив стосовно ОСОБА_6 розпусні дії направлені на розбещення малолітньої.

11 липня 2024 року о 21.00 год. ОСОБА_3 затримано в порядку статті 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.155 КК України, та 12 липня 2024 року останньому повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

16 вересня 2024 року ОСОБА_3 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.155, ч.2 ст.156 КК України.

Ухвалою слідчого судді Менського районного суду Чернігіської області від 14 липня 2024 року підозрюваному ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09 вересня 2024 року, який було неодноразово продовжено, останній раз до 12 грудня 2024 року.

28 листопада 2024 року досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершено та обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 05 грудня 2024 року скеровано до Менського районного суду Чернігівської області, у зв`язку з чим останній набув статусу обвинуваченого.

Обґрунтованість висунутого ОСОБА_3 обвинувачення у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними органом досудового розслідування доказами.

Прокурор, посилаючись на те, що продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, які на даний час не зменшилися, та на положення частини шостої статті 199 КПК України, просить продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 .

Зокрема, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України можливість переховування від органів досудового розслідування прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, та розуміючи про реальний термін відбування покарання та невідворотність у майбутньому покарання за вчинений ним злочин, у разі доведення його вини, зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду; ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України - незаконно впливати на потерпілих та свідків в кримінальному правопорушенні, на думку прокурора, підтверджується тим, що обвинуваний без обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, безперешкодно, шляхом залякування, переконання може здійснювати вплив на свідків, якими є, зокрема, рідна сестра підозрюваного, та потерпілу - яка є донькою підозрюваного, в результаті чого останні можуть змінити свої показання під час судового засідання в суді; ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень чи продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується, прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 не працюючий, не одружений, не має сталих соціальних зв`язків, не має постійного законного джерела доходу, тому останній може продовжити вчиняти нові умисні злочини, також перебуваючи на волі зможе продовжити вчиняти відносно своєї доньки дії сексуального характеру.

Прокурор вважає, що необхідно продовжити строк тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , який зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігатиме вищевказаним ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Більш м`які запобіжні заходи обрати не можливо з наступних підстав: 1) запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не забезпечить виконання покладених на обвинуваченого обов`язків, оскільки, він не має сталих соціальних зв`язків у суспільстві, ніде не працює, може ухилитися від органів досудового розслідування та суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення; 2) запобіжний захід у виді особистої поруки не можливо обрати, оскільки, не встановлено осіб, яких би орган досудового розслідування і суд розцінювали, як таких, що заслуговують на довіру, окрім того, жодна особа не звернулась до органів досудового розслідування, прокуратури із заявою щодо передачі їй обвинуваченого ОСОБА_3 на поруки; 3) запобіжний захід у вигляді застави буде суперечити завданням та цілям кримінального процесуального законодавства та сторона захисту не звернулася до прокуратури чи органу досудового розслідування з бажанням внести за дану особу заставу; 4) запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосований, так як це не може бути запорукою того, що обвинувачений не продовжить вчиняти нові умисні злочини, впливати на свідків та спробувати переховуватися від слідства та суду.

Виклад позиції учасників кримінального провадження.

Прокурор підтримав клопотання, посилаючись на викладені в ньому обставини.

Захисник, обвинувачений заперечували щодо клопотання слідчого, просили змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та цілодобовий арешт, посилаючись на те, що ризики вказані прокурором базуються на його припущеннях та є надуманими.

Встановлені слідчим суддею обставини.

11 липня 2024 року на підставі пункту 2 частини 1 статті 208 КПК України слідчим затримано ОСОБА_3 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 155 КК України.

12 липня 2024 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 155 КК України.

Ухвалою слідчого судді Менського районного суду Чернігівської області від 14 липня 2024 року підозрюваному ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09 вересня 2024 року, який було неодноразово продовжено, останній раз до 12 грудня 2024 року.

16 вересня 2024 року ОСОБА_3 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.155, ч.2 ст.156 КК України.

28 листопада 2024 року досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершено та обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 05 грудня 2024 року скеровано до Менського районного суду Чернігівської області, у зв`язку з чим останній набув статусу обвинуваченого.

05 грудня 2024 року Менським районним судом Чернігівської області надіслано подання до Чернігівського апеляційного суду про визначення підсудності кримінального провадження у зв`язку з неможливістю утворити склад суду.

До клопотання на підтвердження обґрунтованості висунутого обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 155 КК та частиною 2 статті 156 України додано:

- заяву ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_3 вчиняє стосовно своєї доньки ОСОБА_6 дії сексуального характеру;

- протокол допиту потерпілої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка підтвердила вчинення з нею дій сексуального характеру батьком ОСОБА_3 ;

- протокол слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_6 ;

- протокол допиту свідка ОСОБА_8 , яка була очевидцем події, в ході якої вона зрозуміла, що між батьком ОСОБА_3 та донькою ОСОБА_6 відбувся статевий акт;

- протокол слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_8 ;

- протокол допиту підозрюваного ОСОБА_3 за участі захисника, який підтвердив факт вчинення ним дій сексуального характеру щодо своєї доньки ОСОБА_6 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_3 ;

- висновок судово-медичної експертизи № 100 від 12.07.2024.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.

Статтею 199 КПК України визначено порядок продовження строку тримання під вартою, встановлено вимоги щодо форми, змісту та строків подання клопотання про продовження строку тримання під вартою. Відповідно до частини 3 статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

За приписами частини 5 статті 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Частино шостою статті 199 КПК України передбачено, що у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами вказаної статті.

Підготовче судове зсідання у даному кримінальному провадженні ще не проведено.

Згідно з положеннями статті 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу або його зміну, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини відповідно до статті 178 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оцінюючи в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , зокрема, кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.155, ч. 2 ст. 156 КК України, відповідно до ст.12 КК України за ступенем тяжкості є тяжкими злочинами, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень; продовження існування ризиків, які існували на момент обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме можливість незаконного впливу обвинуваченого на свідків, оскільки одним з них є його рідна сестра ОСОБА_8 , яка була очевидцем вчинення злочину, інші свідки проживають в одному населеному пункті з обвинуваченим і йому відоме місце їх проживання, та на потерпілу ОСОБА_6 , яка є його донькою, оскільки, перебуваючи на волі, матиме реальну можливість шляхом погроз, вмовляння чи переконання впливати на них з метою зміни їх показань, тим самим перешкоджати встановленню всіх обставин по справі; існує ризик можливого продовження вчинення обвинуваченим відносно своєї доньки дій сексуального характеру, які до цього мали місце неодноразово; окрім того, обвинувачений офіційно не працює, а отже не має будь-яких стабільних доходів, самовільно залишив військову частину, у якій проходив військову службу, не одружений, не має на утриманні інших дітей та/або осіб похилого віку, що свідчить про відсутність сталих соціальних зв`язків за його останнім місцем проживання, тобто тих вагомих стримуючих факторів, які б могли зупинити обвинуваченого від вчинення дій з метою переховування від суду, а отже має можливість вільно змінити місце проживання, а тому, на думку суду, ці обставини дають достатні підстави вважати, що у разі не продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо нього, перебуваючи на свободі, він може вчинити активні дії щодо переховування від суду, продовжити злочинну діяльність, матиме реальну можливість впливати на свідків з метою зміни їх показань, тим самим перешкоджати встановленню всіх обставин по справі, перешкоджати кримінальному провадженню, а перебування останнього в слідчому ізоляторі унеможливить їх спілкування.

Зазначені прокурором та встановлені судом обставини виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою з метою забезпечення виконання останнім процесуальних обов`язків та встановленню всіх обставин у кримінальному провадженні, та свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі і цілодобового домашнього арешту.

Керуючись статтями 2, 8, 196-199, 369-372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_2 про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 155, частиною другою статті 156 КК України у кримінальному провадженні № 0000238, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 липня 2024 року, задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 05 лютого 2025 року.

Визначити 05 лютого 2025 року датою закінчення строку дії ухвали про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчи суддя ОСОБА_1