Справа № 643/4455/25
Провадження № 1-кс/643/1499/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2025 м. Харків

Слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ Харківського РУП № 2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000845, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,-

встановив:

Слідчим відділом Харківського районного управління поліції № 2 ГУ Національної поліції в Харківській області проводиться досудове слідство по кримінальному провадженню № 0000845 від 17.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Під час досудового розслідування по кримінальному провадженню встановлено, що 17.03.2025 о 19:52 невстановлена особа перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 160В, шляхом підпалу пошкодила автомобіль марки ГАЗ 3302- 414, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чим спричинила матеріальну шкоду заявнику ОСОБА_5

18.03.2025 у період часу з 01:20 по 02:46 у порядку ч. 2 ст. 208 КПК України, за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 160В, було затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон ТМ «Nomi» IMEI: НОМЕР_2 ; IMEI2: НОМЕР_3 з сім картою НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ; дві запальнички та сірники; спортивний костюм сірого кольору; кросівки сірого кольору.

Вказані речі, а саме мобільний телефон ТМ «Nomi» IMEI: НОМЕР_2 ; IMEI2: НОМЕР_3 з сім картою НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ; дві запальнички та сірники; спортивний костюм сірого кольору; кросівки сірого кольору, яка належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

18.03.2025постановою слідчого зазначене вилучене майно було визнано речовими доказами у кримінальному проваджені.

Вищевказане вилучене майно належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи те, що вилучене майно використовувались ОСОБА_6 в якості знаряддя вчинення даного кримінального правопорушення, також вищевказані предмети можуть бути використані у кримінальному проваджені в якості речових доказів, з метою позбавлення можливості їх знищення або переховування, для проведення судових експертиз.

Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явились, просили клопотання задоволити та розглянути за їх відсутності.

Представник власника майна, щодо якого вирішується питання про арешт, в судовому засіданні участі не приймав.

Підстав для визнання явки учасників провадження обов`язковою, слідчий суддя не вбачає, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, не прибуття когось із них у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У зв`язку з розглядом клопотання за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України.

Суд, розглянувши клопотання про арешт майна, заслухавши учасників розгляду матеріалів клопотання, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно положень п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Дане клопотання направлено до суду поштою 25.02.2025, тобто на наступний робочий день після вилучення майна, тому строк для подачі клопотання прокурором дотримано.

Постановою слідчого СВ старшого лейтенанта поліції Анни ВОЛОШИНОЇ від 18.03.2025 вилучене майно, а саме: мобільний телефон ТМ «Nomi» IMEI: НОМЕР_2 ; IMEI2: НОМЕР_3 з сім картою НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ; дві запальнички та сірники; спортивний костюм сірого кольору; кросівки сірого кольору, визнано речовими доказами.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Вивчаючи правову підставу для арешту майна, слідчий суддя зауважує, що згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У даному випадку стороною обвинувачення доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а проведення огляду та вилучення майна відповідало меті та обставинам події даного кримінального провадження, майно має статус тимчасово вилученого за ознаками засобу вчинення кримінального правопорушення, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні прокурора майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження. Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

На даний час підставність клопотання про арешт майна не спростована, що в подальшому не унеможливлює ставити питання про скасування арешту в порядку, визначеному ст. 174 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідатиме належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, не суперечитиме його загальним засадам.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій серед низки іншого зазначає порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт шляхом заборони права на відчуження, розпорядження та користування майном, а саме: мобільним телефоном ТМ «Nomi» IMEI: НОМЕР_2 ; IMEI2: НОМЕР_3 з сім картою НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ; двома запальничками та сірниками; спортивним костюмом сірого кольору; кросівками сірого кольору, які належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та були вилучені 18.03.2025 під час затримання у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мало місце за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 160В.

Зберігання майна, зазначеного у другому абзаці, визначити відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19.11.2012 № 1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1