єдиний унікальний номер справи 531/2617/24
номер провадження 1-кп/531/193/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівка обвинувальний акт кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, працюючого оператором заправних станцій ТОВ «БВС-Ритейл», військовозобов`язаного, не депутата, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 16 вересня 2024 року, близько 23 години, перебуваючи поблизу місцевого магазину «Продукти», що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклої сварки, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, у ході сварки з останнім, стоячи обличчям один до одного, наніс потерпілому чотири удари кулаком правої руки в обличчя та в подальшому, коли останній впав на землю та перебував у положенні на правому боці, прикриваючи руками голову, ОСОБА_4 , продовжуючи свій протиправний, єдиний умисел на спричинення тілесних ушкоджень, кінцівками обох ніг та рук наніс ОСОБА_5 близько десяти ударів в область голови, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок. В результаті протиправних дій ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичної експертизи від 18 вересня 2024 року, потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: а) закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, забитої рани в лобній ділянці голови праворуч, забитої рани в центрі лобної тім`яної ділянки голови, поверхневої забитої рани на слизовій нижньої губи праворуч, синців побіля лівого ока, в лобно-скроневій ділянці ліворуч, на лівому вусі та завушній ділянці голови ліворуч, які, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», тільки в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; б) по синцю в нижній ділянці шиї ліворуч, на зовнішній поверхні лівого плеча, на задній поверхні правого плечового суглоба, смугасті садна на задній поверхні правого плечового суглоба, правому ліктьовому суглобі, на зовнішній поверхні лівої кисті та на зовнішній поверхні лівого стегна (по одному), які, гідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», як в сумі, так і окремо кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, визнав повністю, та повністю підтвердив час, обставини та спосіб вчинення кримінального правопорушення. У скоєному щиро розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_5 також повністю підтвердив обставини спричинення йому тілесних ушкоджень.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, кваліфіковані правильно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: його вік; стан здоров`я; соціальне становище; відсутність даних про перебування його на обліку у лікарів нарколога та психіатра; раніше не судимий, посередню характеристику за місцем проживання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В зв`язку з тим, що на досудовому слідстві відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

Речові докази, цивільний позов та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одну тисячу сімсот) гривень 00 копійок.

В зв`язку з тим, що відносно ОСОБА_4 на досудовому слідстві запобіжний захід не обирався, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом 30 днів з моменту його проголошення або безпосередньо до Полтавського апеляційного суду або через Карлівський районний суд.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя