Провадження № 1-кс/554/2066/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000550 від 18.07.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України,

в с т а н о в и л а:

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання про накладення арешту на майно, мотивоване тим, що Слідчим управлінням ГУНІ в Полтавській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000550 від 18.07.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 332 та ч. 5. ст.27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 18.07.2024 до СУ ГУНП в Полтавській області з оперативного підрозділу надійшли матеріали перевірки за фактом організації незаконного переправлення осіб через державний кордон з корисливих мотивів.

Так, під час допиту в якості свідка ОСОБА_5 повідомив, що під час спілкування зі своїм давнім знайомим ОСОБА_6 , останній йому запропонував надати свою посередницьку допомогу у отриманні висновку МСЕК, згідно якого в нього буде 2 (друга) група інвалідності та на підставі цього він буде звільнений від обов?язку проходження військової служби та зможе безперешкодно виїхати за межі кордону України. ОСОБА_6 запевнив ОСОБА_7 в тому, що в нього є впливова людина, яка займає керівну посаду в одній із лікарень Полтавської області і що він таким чином допоміг уже багатьом чоловікам призовного віку виїхати за межі України. Для вирішення цього ОСОБА_5 має сплатити йому 3 000 доларів США, та 25 000 гривень надати наперед для початку оформлення відповідних документів. У подальшому після отримання усіх необхідних документів ОСОБА_5 ще має заплатити особисто ОСОБА_6 за його посередницькі послуги 5 000 грн. В кінці розмови ОСОБА_6 сказав ОСОБА_8 , що коли той зробить копії документів та знайде 25 000 грн., щоб зв?язався з ним та залишив свій номер телефону.

Після деякого проміжку часу ОСОБА_9 , вирішив повідомити про даний факт правоохоронні органи.

В подальшому, під час додаткового допиту в якості свідка громадянин ОСОБА_5 повідомив, що 24.08.2024 під час повторної зустрічі на АЗС «BVS» в селищі Шишаки Миргородського району Полтавської області з громадянином ОСОБА_6 , який приїхав на автомобілі «AUDI», д.н.з. НОМЕР_1 , він передав йому грошові кошти в сумі 25 000 грн. та копію свого паспорту громадянина України. В свою чергу ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 про те, що після цього він почне збирати необхідні документи (лікарняні листи, виписки), а коли дані документи будуть уже перебувати на розгляді у МСЕК, потрібно буде передати решту суму грошових коштів для отримання довідки про групу інвалідності. Вся ця процедура займе близько 1-2 місяців. Також ОСОБА_6 запевнив ОСОБА_5 в тому, що з даною довідкою в нього взагалі не буде ніяких проблем при перетині державного кордону. В кінці розмови, забравши грошові кошти, ОСОБА_6 сказав ОСОБА_5 , щоб той чекав на його дзвінок.

В подальшому, 31.10.2024, під час чергової зустрічі ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 про те що, для прискорення вирішення його питання щодо отримання групи інвалідності необхідно ще 1 000 доларів США, які ОСОБА_6 передасть працівникам медичного закладу, а для переконливості він також пообіцяв фіктивно оформити ОСОБА_5 довідку про перебування його на стаціонарному лікуванні у Шишацькій ЦРЛ. За це ОСОБА_5 має ще додатково заплатити 3 000 грн.

Через деякий час ОСОБА_5 передав Ярмаку Грошові кошти, за прискорення вирішення питання та за оформлення фіктивного стаціонарного лікування у медичному закладі.

Відповідно до рапорту співробітника УСБУ в Полтавській області встановлено, що в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій, отримано достовірну інформацію про те, що до даного злочину причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має у користуванні автомобіль «AUDI 80», д.н.з НОМЕР_2 , червоного кольору, який офіційно зареєстровано на його доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

24.01.2025 за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 та в автомобілі «AUDI 80», д.н.з НОМЕР_2 , який перебуває у його користуванні, проведено обшуки, в ході яких виявлено та вилучено:

1) копію паспорту громадянина України та коду ІНН на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 2-х аркушах;

2) копію паспорту громадянина України, коду ІНН, трудової книжки та довідки про доходи на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на 8 аркушах;

3) грошові кошти на загальну суму 13 300 грн.;

4) мобільний телефон «Самсунг А 03», ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 з СІМ-карткою: НОМЕР_5 , в чохлі чорного кольору;

5) копію довідки про проходження ВЛК на ім`я ОСОБА_13 ;

6) тимчасове посвідчення військовозобов`язаного на ім`я ОСОБА_14 .

24.01.2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.332 КК України, санкція якого передбачає конфіскацію майна.

Постановою слідчого від 24.01.2025 вилучені в ході проведення обшуку речі визнані речовими доказами.

У зв`язку з тим, що вилучене за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 та в автомобілі «AUDI 80», д.н.з НОМЕР_2 , майно визнане речовими доказами в кримінальному провадженні, слідчий просить накласти на нього арешт.

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, розгляд клопотання просив проводити без його участі.

Власник майна ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив та заяви про відкладення судового засідання не подав. Неявка останнього у відповідності до положень ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Зважаючи на неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть у ньому участь, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді на підставі ч.4 ст.107 КПК України не здійснюється.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом скоєння кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.1, 2, 5 і 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як слідує зі змісту клопотання, метою накладення арешту на вилучене 24.01.2025 року під час проведення обшуків за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 та в автомобілі «AUDI 80», д.н.з НОМЕР_2 , який перебуває у його користуванні, майно є забезпечення збереження речових доказів, що узгоджується із вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України

Встановлено, що постановою слідчого від 24.01.2025 року вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла таких висновків.

Слідчим доведено, що вилучене 24.01.2025 року під час проведення обшуків за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 та в автомобілі «AUDI 80», д.н.з НОМЕР_2 , який перебуває у його користуванні, майно є доказом злочину, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту надасть можливість провести із вказаним майном необхідні для органу досудового розслідування слідчі та процесуальні дії, експертні дослідження. Висновки, сформульовані за результатами виконання таких процесуальних дій слугуватимуть доказами у справі.

Вказане майно підлягає арешту, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідча довела необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у зазначеному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на вилучені 24.01.2025 року під час проведення обшуків за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , та в автомобілі «AUDI 80», д.н.з НОМЕР_2 , який перебуває у його користуванні речі, а саме:

1) копію паспорту громадянина України та коду ІНН на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 2-х аркушах;

2) копію паспорту громадянина України, коду ІНН, трудової книжки та довідки про доходи на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на 8 аркушах;

3) грошові кошти на загальну суму 13 300 грн.;

4) мобільний телефон «Самсунг А 03», ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 з СІМ-карткою: НОМЕР_5 , в чохлі чорного кольору;

5) копію довідки про проходження ВЛК на ім`я ОСОБА_13 ;

6) тимчасове посвідчення військовозобов`язаного на ім`я ОСОБА_14 , - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1