Справа № 304/1477/24 Провадження № 1-кс/304/204/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2025 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , у режимі відеоконференції - скаржника ОСОБА_3 , його представника - адвоката ОСОБА_4 , детектива ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , на рішення детектива Територіального управління БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_5 про зупинення досудового розслідування від 25 грудня 2024 року,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 подала скаргу на постанову детектива Територіального управління БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_5 про зупинення досудового розслідування від 25 грудня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному 20 січня 2024 року до ЄРДР за № 0000004 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 209 КК України, в якій просить скасувати вказану постанову.

Мотивує скаргу тим, що статус її підзахисного та його представника як і обсяг прав та обов`язків у даному кримінальному провадженні до 21 грудня 2024 року був визначений та врегульований нормами ст. 64-2 КПК. Будь яких інших статусів та якостей ОСОБА_3 до вказаної дати і на дату подання даної скарги не мав і жодних процесуальних рішень з цього приводу не отримував, такі у спосіб, визначений чинним КПК не направлялися, а відтак вважає, що будь-яких процесуальних обов`язків на ОСОБА_3 , які би обмежували його конституційне право на свободу пересування, не покладалося і наразі не покладено.

Відтак, 16 червня 2024 року через сімейні обставини ОСОБА_3 залишив територію України і виїхав за кордон. При цьому 21 грудня 2024 року на адресу, за якою фактично проживав її підзахисний, слідчим нарочно доставлено повістку про виклик ОСОБА_3 на 14.00 год 23 грудня 2024 року до детектива ТУ БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_5 для вручення повідомлення про підозру у вищевказаному кримінальному провадженні, однак вручено належним чином особисто ОСОБА_3 не було через його відсутність на території країни.

Зазначає, що орган досудового розслідування був достеменно обізнаний про факт виїзду та постійне фактичне перебування ОСОБА_3 за кордоном, про що свідчать наявні у матеріалах кримінального провадження відомості Держприкордонслужби. Вона ж у свою чергу подала органу досудового розслідування клопотання про ініціювання доручення в рамках міжнародної правової допомоги про виклик особи, яка перебуває за межами України, а також повідомляла слідчого про те, що ОСОБА_3 не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування, слідства та суду.

Не дивлячись на обізнаність про постійне перебування ОСОБА_3 за кордоном та щодо його позиції з приводу відсутності наміру на переховування від органу досудового розслідування, слідчим було застосовано положення ч. 1 ст. 278 КПК України щодо вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, а також одночасно на її електронну адресу надійшла постанова детектива ОСОБА_5 від 25 грудня 2024 року про зупинення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні на підставі п. 1 ч. 1 ст. 280 КПК України.

Зі змісту оскаржуваної постанови їй стало відомо, що 25 грудня 2024 року ОСОБА_3 було оголошено у розшук, оскільки за позицією детектива, він продовжує вчиняти дії, направлені на переховування від слідства та суду.

Вважає, що у детектива не було жодних підстав оголошувати її підзахисного у розшук, тим більше після її повідомлення про наявність у останнього електронного кабінету в системі Електронний суд, а також про місце фактичного перебування ОСОБА_3 за кордоном та його адреси проживання там, тому просить задовольнити її скаргу.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засідання скаргу підтримала у повному обсязі та просила задовольнити, вказуючи на те, що оскаржувана постанова детектива суперечить положенням ст. 135, 278, 280, 281 КПК, при цьому ОСОБА_3 статусу підозрюваного не набув, а відтак й постанова про зупинення досудового розслідування не могла бути винесена детективом. Також зазначала, що навіть у разі набуття ОСОБА_3 статусу підозрюваного, то у матеріалах кримінального провадження міститься вся інформація про його місце перебування, а слідчий повідомлений про відсутність її підзахисного за місцем проживання з поважної причини, оскільки знаходиться за кордоном.

Беручи участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції скаржник ОСОБА_3 підтримав позицію свого захисника.

У судовому засіданні детектив ОСОБА_5 проти скарги заперечив, вказуючи на те, що ОСОБА_3 був повідомлений про необхідність прибути до органу досудового розслідування, однак на виклик не прибув, тому підозра йому була вручена у визначеному кримінальним процесуальним законом порядку для вручення повідомлень. Також просив слідчого суддю врахувати те, що повідомлення стороною захисту фактичного місця перебування підозрюваного ще не свідчить про те, що останній має місце проживання за кордоном, оскільки такий є громадянином України та має постійне місце проживання на території держави. При цьому повідомлення про підозру вручається за місцем проживання, а не перебування; до того ж підозра та пам`ятка про права та обов`язки підозрюваного були вручені представнику ОСОБА_3 . На підтвердження наведених ним обґрунтувань просив долучити до матеріалів скарги додаткові документи.

Заслухавши пояснення учасників розгляду скарги, дослідивши матеріали такої, а також подані сторонами заяви/пояснення, слідчий суддя прийшов до такого висновку.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як видно з матеріалів скарги, органом досудового розслідування відділом детективів із захисту фінансів у фіскальній, бюджетній сферах та захисту економіки у сфері надання фінансових послуг Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 20 січня 2024 року до ЄРДР за № 0000004 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 199 КК України за фактом здійснення на території Закарпатської області громадянами « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_7 » через власний телеграм канал « ІНФОРМАЦІЯ_1 » незаконної діяльності з використання при продажі електронних цигарок підроблених марок акцизного податку.

Двадцять третього грудня 2024 року у даному кримінальному провадженні пред`явлено підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 209 КК України.

Також з матеріалів скарги видно, що постановою детектива Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_5 про зупинення досудового розслідування від 25 грудня 2024 року, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000004 від 20 січня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 209 КК України, зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

На досудовому провадженні може бути оскаржене рішення прокурора про зупинення досудового розслідування (п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК).

Зупинення досудового розслідування - це вимушена перерва у кримінальному провадженні за наявності передбачених законом підстав і дотримання умов з метою припинення перебігу строків досудового розслідування.

Досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо оголошено в розшук підозрюваного (п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК). Воно зупиняється вмотивованою постановою прокурора або слідчого, дізнавача за погодженням з прокурором, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч. 4 ст. 280 КПК).

Частиною другою статті 280 КПК на слідчого покладено обов`язок до зупинення досудового розслідування виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для здійснення розшуку підозрюваного.

Отже прокурор або слідчий, дізнавач за погодженням з прокурором, можуть зупинити досудове розслідування лише після повідомлення особі про підозру (1), з визначених законом підстав (2), виконавши всі можливі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для здійснення розшуку підозрюваного (3), вмотивованою постановою (4).

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Двадцять другого грудня 2024 у кримінальному провадженні № 0000004 стосовно ОСОБА_3 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 209 КК України.

З постанови, яка є предметом оскарження вбачається, що 23 грудня 2024 року здійснено виїзд за місцем проживання підозрюваного з метою вручення відповідного повідомлення, однак у зв`язку з його відсутністю за такою адресою, а також не з`явлення до органу досудового розслідування задля вручення повідомлення про підозру, останнє було вручено законному представнику (бабусі) ОСОБА_3 - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканці АДРЕСА_1 , для передачі ОСОБА_3 .

Отже доводи адвоката про те, що ОСОБА_3 не має статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження під час розгляду скарги.

Відтак у відповідності до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_3 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може зупинятися досудове розслідування з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 280 КПК.

Згідно зі ст. 25 КПК прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування (ч. 5 ст. 38 КПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України як слідчий, так і прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Зі скарги та долучених до неї матеріалів слідчий суддя встановив наступне.

Двадцятого січня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості у кримінальному провадженні № 0000004.

Двадцять другого грудня 2024 року у даному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 209 КК України.

Відповідно до даних Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України 23.6/5708/03.1.21-10 від 16.10.2024, ОСОБА_3 16 червня 2024 року перетнув державний кордон України в пункті пропуску Чоп (Тиса) та наразі на територію України не повернувся, що стверджено стороною захисту й у судовому засіданні.

Двадцять п`ятого грудня 2024 року ОСОБА_3 було оголошено у розшук, та того ж дня постановою детектива зупинено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000004 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК, тобто у зв`язку з оголошеним розшуком підозрюваного.

Отож підстава для зупинення досудового розслідування, передбачена пунктом 2 частини першої статті 280 КПК є обґрунтованою, а доводи скаржника в цій частині, під час судового розгляду скарги не знайшли свого підтвердження.

Оцінюючи повноту досудового розслідування при прийнятті рішення про зупинення досудового розслідування, слідчий суддя виходить з того, що за змістом статей 36, 40, 94 КПК України слідчий та прокурор самостійно, за внутрішнім переконанням визначають які саме слідчі та процесуальні дії йому належить вчинити для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у тому чи іншому кримінальному провадженні.

Будь-яких обґрунтованих відомостей про те, що станом на дату винесення оскаржуваної постанови про зупинення досудового розслідування, детектив або прокурор не здійснили певну слідчу (розшукову) або процесуальну дію, здійснення якої було необхідним і можливим, захисник під час розгляду скарги слідчому судді не надав.

У вказаному аспекті слідчий суддя зауважує, що зупинення досудового розслідування це перерва, під час якої не допускається проведення слідчих (розшукових) дій (окрім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного). Перерва не означає закінчення досудового розслідування. Після того як обставини, що були підставою для його зупинення буде усунуто, досудове розслідування відновлюється та закінчується в загальному порядку.

Після такого відновлення, захисник вправі звертатися до слідчого і прокурора з клопотанням про проведення слідчих (розшукових) дій, доводити обґрунтованість внесеного ним клопотання та предмет доцільності здійснення слідчих (розшукових) дій, що порушуються захисником. Саме в такому клопотанні захисник вказує значення такої слідчої дії для сторони захисту і яким чином відомості отримані за результатами такої дії можуть бути використані на їх користь. Вирішуючи таке клопотання, слідчий і прокурор перевіряють мету проведення слідчої (розшукової) дії, яка має значення для здійснення неупередженого, повного та всебічного досудового розслідування. У випадку ж відмови у такому клопотанні, захисник має право звернутися зі скаргою до слідчого судді та доводити в суді обґрунтованість та необхідність проведення тих чи інших слідчих дій.

Що стосується здійснення всіх дій для розшуку підозрюваного, то в цій частині захисник не наводить у своїй скарзі мотивів і обґрунтувань на спростування того, що детектив не виконав такі дії.

Посилання захисника на те, що органу досудового розслідування слід було вручати ОСОБА_3 підозру у порядку ч. 7 ст. 135 КПК України як особі, яка проживає за кордоном, слідчий суддя вважає неспроможними в силу положень частини 2 вказаної статті та наданих сторонами документів, з яких чітко видно, що ОСОБА_3 тимчасово перебуває у Чеській Республіці, де отримав тимчасовий захист. Крім цього з інформації ГУ ДМС у Закарпатській області від 05 лютого 2025 року № 2101.4.1-985/2101.02-25 видно, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 26 травня 2021 року за адресою: АДРЕСА_1 ; клопотань щодо оформлення виїзду на постійне місце проживання за кордон до ГУ ДМС у Закарпатській області не подавав.

З приводу вмотивованості постанови детектива слідчий суддя керується вимогами до такої, що передбачені ч. 5 ст. 110 КПК України, та передбачає, що постанова складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Постанова детектива Територіального управління БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_5 від 25 грудня 2024 року про зупинення досудового розслідування у зв`язку з розшуком підозрюваного відповідає вимогам установленим у ч. 5 ст. 110 КПК України.

У постанові містяться посилання на кримінальне провадження яке розслідується, обставини, які розслідуються у його межах, обґрунтовано обставини, які стали підставою для зупинення досудового розслідування, а відтак така є вмотивованою та обґрунтованою з огляду на обставини, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні.

При цьому з огляду на низку тверджень сторін, що не стали предметом аналізу в даному судовому рішенні, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

Таким чином слідчий суддя прийшов до висновку, що на час постановлення детективом постанови про зупинення досудового розслідування ним були вчинено слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для встановлення місцезнаходження особи підозрюваного.

При дослідженні оскаржуваної постанови слідчим суддею встановлено, що вона винесена з урахуванням принципу законності кримінального провадження, встановленого ч.2 ст. 9 КПК України, що передбачає повне та всебічне дослідження на дату зупинення провадження у справі всіх обставин кримінального провадження, виявлення обставин, які викривають, чи виправдовують підозрюваного.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що дії детектива відповідають нормам чинного законодавства, а правові підстави для скасування постанови про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні, відсутні, через що скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 280, 303-307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 на рішення детектива Територіального управління БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_5 про зупинення досудового розслідування від 25 грудня 2024 року - відмовити.

Ухвала слідчого судді не може бути оскаржена і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1