Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/49/25
Провадження № 1-кп/935/3/25
У Х В А Л А

Іменем України

08 січня 2025 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000250 від 23.05.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушенень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

У провадженні Коростишівського районного суду Житомирської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 03.01.2025 обвинуваченому ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, з визначенням розміру застави, строком до 16.01.2025, але ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, міра покарання за які передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, тому, враховуючи молодий вік обвинуваченого та відсутність стійких соціальних зв`язків, він може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме шляхом неприбуття в судові засідання, оскільки в ході досудового розслідування ОСОБА_4 не з`являвся за викликом до слідчого, був відсутній за місцем проживання, у зв`язку з чим 16.08.2024 був оголошений в розшук, крім того ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак в силу ст. 89 КК України є не судимий.

До суду потерпілий ОСОБА_6 подав заяву про проведення судового засідання за його відсутності.

До суду представник потепілого ОСОБА_7 подав заяву про проведення судового засідання за його відсутності.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 при вирішенні клопотання прокурора поклався на розсуд суду.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, просив змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки останнім повністю відшкодовано шкоду потерпілому, він має стійкі соціальні зв`язки та не має мети переховуватись від суду.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з такого.

При вирішенні клопотання враховується позиція Європейського суду з прав людини, висловлену в рішенні «Харченко проти України» від 10.02.2011. Зокрема в п. 79 цього рішення зазначено, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявнику своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховується, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України, які є тяжкими злочинами, згідно вимог ст. 12 КК України.

Докази та обставини, на які посилається прокурор у своєму клопотанні, дають достатні підстави вважати, що продовжують існувати ризики можливості переховуватися від суду та незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_4 на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наявність ризику можливості переховування обвинуваченого від суду (продовження існування цього ризику) є цілком ймовірний з огляду на тяжкість можливого покарання у разі визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні тяжких злочинів, у вчиненні яких він обвинувачується, що може спонукати його до вчинення спроби ухилитися від суду, існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення ОСОБА_4 , оскільки в ході досудового розслідування ОСОБА_4 не з`являвся за викликом до слідчого, був відсутній за місцем проживання, у зв`язку з чим 16.08.2024 був оголошений в розшук, крім того ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак, в силу ст. 89 КК України не судимий.

Застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, як зазначено стороною захисту, не зможе запобігти настанню вказаних ризиків та належному виконанню обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Прокурор обґрунтовано посилається на існування ймовірності незаконного впливу обвинуваченого на потерпілого, свідків у вказаному кримінальному провадженні. Тому, враховуючи продовження існування ризиків, визначених пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а також враховуючи особу обвинуваченого, обвинуваченому ОСОБА_4 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого, відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, не може перевищувати шістдесяти днів.

Крім того, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами 3 або 4 ст. 183 цього Кодексу обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 5 ст. 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення, під вартою в якому знаходиться підозрюваний, обвинувачений, негайно здійснює розпорядження про його звільнення з-під варти та повідомляє про це усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю, а якщо застава внесена під час судового провадження, - прокурора та суд. Перевірка документа, що підтверджує внесення застави, не може тривати більше одного робочого дня.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до ч. 5 ст. 202 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про відмову у продовженні строку тримання під вартою, про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на інший запобіжний захід, про звільнення особи з-під варти у випадку, передбаченому частиною третьою статті 206 цього Кодексу, або у випадку закінчення строку дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою підозрюваний, обвинувачений повинен бути негайно звільнений, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

За таких обставин, суд вважає за необхідне при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 визначити заставу у розмірі двадцяти п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яку обвинувачений має право у будь-який момент внести на спеціальний рахунок у порядку, визначеному КМУ, після чого може бути звільнений з-під варти та на нього можуть бути покладені обов`язки, перелічені в ст. 194 КПК України і буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави. На переконання суду, застава у розмірі 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатна забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Вимогами ст. 197 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про триманння під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.177,178, 183, 331, 372 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів, тобто по 08 березня 2025 року включно.

Визначити заставу у розмірі двадцяти п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 75700 гривень, яку обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести протягом дії ухвали, що є підставою для звільнення обвинуваченого з-під варти.

У разі внесення застави, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, визначити обов`язки обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : прибувати до суду у визначений судом час; не відлучатися з місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи; утриматися від спілкування з свідками та потерпілим.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1