Справа № 343/2549/24
Провадження № 11-сс/4808/407/24
Категорія ч.1 ст.170 КПК України
Слідчий суддя у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

представника апелянта ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську матеріали за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Долинського районного суду від 02 грудня 2024 року у кримінальному провадженні №0000407, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Долинського районного суду від 02 грудня 2024 року накладено арешт у вигляді позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування на:

транспортний засіб автомобіль марки «УРАЛ 375», державний номерний знак НОМЕР_1 належний ОСОБА_7 ;

лісопродукцію (колоди) деревини породи ялина в кількості 30 шт., об`ємом близько 14 м3 в кількості 30 шт.;

товарно-транспортну накладну (ліс) серії ІКА № 090706 від 27.11.2024 року.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, власник транспортного засобу ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає ухвалу незаконною в частині арешту належного йому на праві власності транспортного засобу - автомобіля марки «УРАЛ 375». Вказує, що він не є підозрюваним або обвинуваченим, не вчиняв жодного злочину, оскільки був лише перевізником вантажу, що належить іншій особі. Його автомобіль у даному кримінальному провадженні не є предметом злочину. Також зазначає, що оскільки є третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, до суду з клопотанням звернулася неналежна посадова особа, що передбачена ч.2 ст.64-2 КПК України. Таким чином, він безпідставно, всупереч національному та міжнародному законодавству позбавлений права на майно.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на автомобіль марки «УРАЛ 375», державний номерний знак НОМЕР_1 .

В судовому засіданні апеляційного суду власник майна ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

В п.1 ч.2 ст.170 КПК визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку згідно із ч.3 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Апеляційним судом встановлено, що арешт на автомобіль «УРАЛ 375», державний номерний знак НОМЕР_1 накладений з метою збереження речових доказів, оскільки він є знаряддям злочину.

До таких висновків слідчий суддя дійшов з урахуванням обставин кримінального провадження, а саме, що 27.11.2024 року близько 13:00 год. працівниками поліції під час патрулювання в с.Витвиця по вул. Красівського Калуського району Івано-Франківської області, було зупинено автомобіль марки «УРАЛ 375», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який здійснював перевезення лісопродукції відповідно до товарно-транспортної накладної (ліс) серії ІКА № 090706 від 27.11.2024 року. Під час огляду встановлено, що лісопродукція не відповідає сорту та параметрам, зазначених у документах.

27.11.2024 року в ході проведення огляду місця події в с.Витвиця по вул. Красівського Калуського району Івано-Франківської області, вилучено лісопродукцію породи ялина, об`ємом близько 14 м3 в кількості 30 колод, автомобіль марки «УРАЛ 375», державний номерний знак НОМЕР_1 , а також товарно-транспортну накладну (ліс) серії ІКА № 090706 від 27.11.2024 року.

За вказаним фактом 28.11.2024 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000407, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, в рамках якого вказане майно постановою слідчого визнано речовими доказами.

Приймаючи рішення про арешт зазначеного майна, слідчий суддя зазначив, що тимчасово вилучене майно має суттєве значення для належної правової кваліфікації вчиненого діяння, встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, може бути використане, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, необхідне для забезпечення відшкодування шкоди внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) та забезпечення кримінального правопорушення, а також доведено, що накладення арешту на тимчасово вилучене майно необхідне з метою запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.170 КПК України. Тимчасово вилучене майно, за своїми критеріями, дає достатні підстави вважати, що воно було засобом вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України.

З висновками слідчого судді погоджується і апеляційний суд.

Доводи апелянта, що в порушення ст.64-2 ч.2 КПК України до слідчого судді з клопотанням про арешт майна звернувся неналежний суб`єкт, а саме слідчий замість прокурора, не мають у даному випадку вирішального значення, оскільки такі дії слідчого передбачені ст. ст.171 ч.1 КПК України, згідно якої, слідчий за погодженням з прокурором наділений повноваженнями звернення з клопотанням про арешт майна до слідчого судді на стадії досудового розслідування. Клопотання слідчого, яке є предметом розгляду у даному випадку, погоджене з прокурором.

Доводи апелянта про те, що накладення арешту майно, яке належить йому, призведе до понесення ним збитків, як фізичною особою-підприємцем, не спростовують висновків слідчого судді, оскільки у кримінальному провадженні вирішальну роль відіграє потреба та підстави для забезпечення кримінального провадження.

Зокрема, транспортний засіб є знаряддям злочину і на ньому може залишатися слідова інформація, яка використовується органом досудового розслідування для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який в подальшому, після проведення всіх необхідних слідчих дій з арештованим майном, може бути скасований відповідно до ст.174 КПК України.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Долинського районного суду від 02 грудня 2024 року про накладення арешту на майно, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4