ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 621/3617/24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №:11-кп/818/688/25 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст.ст. 309, 310 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 09 12 2024 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зміїв Харківської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309 та ч. 1 ст. 310 КК України з призначенням покарання:

за ч. 1 ст. 310 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Долю речових доказів та судових витрат вирішено відповідно до ст.ст. 100, 126 КПК України.

Вказаним вироком встановлено, що в червні 2024 року в м. Змієві Чугуївського району Харківської області ОСОБА_7 за місцем проживання на території домоволодіння АДРЕСА_2 , з метою посіву та вирощування рослин "Коноплі", придбав в інтернет-мережі насіння вказаної рослини, які в подальшому посіяв в горщики та ґрунт на території домоволодіння. У період з червня по вересень 2024 року вирощував посіяні ним рослини шляхом поливу та очищення від бур`яну, з метою доведення рослин до стадії дозрівання, для особистого вживання, без мети збуту.

Крім того, на початку вересня 2024 року на городі домоволодіння АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 , діючи з метою незаконного придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів для особистого вживання, зірвав верхні стеблі вирощеної ним рослини коноплі, які переніс до житлового будинку, де зберігав їх з метою природного висушування, а потім частково подрібнив, тим самим незаконно придбав і виготовив - канабіс, що віднесений до наркотичних засобів, обіг якого обмежено, який зберігав за місцем свого проживання для власного вживання за допомогою саморобного пристрою з полімерної пляшки та наперстку.

Під час проведення обшуку 13 вересня 2024 року за вищевказаною адресою за місцем проживання ОСОБА_7 працівники поліції виявили та вилучили: на подвір`ї домоволодіння - 11 кущів трав`янистої рослини, які є рослинами роду коноплі; у житловому будинку: канабіс, що віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, загальною масою в перерахунку на суху речовину 360,6618 г, що зберігався відкрито та в скляній банці; фрагмент полімерної пляшки та наперсток, на яких міститься нашарування екстракту канабісу, що віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, загальною масою в перерахунку на суху речовину 0,91 г, які ОСОБА_7 , за вказаних вище обставин, незаконно придбав, виготовив та зберігав, без мети збуту.

Судом першої інстанції дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 та ч. 1 ст. 310 КК України, тобто незаконний посів та незаконне вирощування конопель в кількості від десяти до п`ятдесяти рослин та у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів, без мети збуту.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій, просить вирок Зміївського районного суду Харківської області від 09 12 2024 року змінити в частині призначеного покарання, звільнивши ОСОБА_7 на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю три роки.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог, вказує, що суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання не в повному обсязі врахував характер і ступінь тяжкості вчинених останнім кримінальних правопорушень, які класифікуються, як кримінальні проступки; дані про особу винного, зокрема те, що він був раніше не судимий, на профілактичному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, не працює; визнав свою вину та сприяв розкриттю кримінальних правопорушень.

На переконання захисника вказані дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 свідчать про можливість виправлення останнього без ізоляції від суспільства та про можливість звільнення його від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги та просили про задоволення апеляційних вимог у повному обсязі.

Прокурор не заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 та вважав за можливе застосування щодо останнього положень ст. 75 КК України.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисника, думку прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; диспозитивність; гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами.

Колегія суддів, дослідивши матеріали кримінального провадження, встановила, що суд першої інстанції з достатньою повнотою, в межах визначеного судом обсягу, дослідив обставини вчинення ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, дав належну правову оцінку, правильно кваліфікував його дії та обґрунтовано дійшов висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 310 та ч. 1 ст. 309 КК України.

Що стосується апеляційних вимог захисника обвинуваченого щодо звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням, колегія суддів бере до уваги правові висновки Верховного Суду України, що зазначені у постанові № 5-48к-13 від 23 січня 2014 року.

Зокрема в цій постанові Верховним Судом України сформульовано висновок про те, що прийняття судом рішення про призначення покарання або звільнення від нього (від відбування покарання) включає такі складові, як: а) дотримання судом нормативно визначених в законі формальних вимог, які стосуються неконкретизованого кола осіб; б) дотримання судом визначених законодавством вимог, які стосуються конкретної винної особи і пов`язані із суддівським розсудом (дискреційними повноваженнями, тобто правозастосовною інтелектуально-вольовою діяльністю суду з передбаченого кримінальним законом правом вибору одного з можливих варіантів рішення у кримінальній справі).

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (його права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості та достатності обраного покарання тощо.

Підставами для судової дискреції (судового розсуду) при призначенні покарання виступають: кримінально-правові відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючи норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування статті 75 КК тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який в своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Як вбачається із змісту вироку, призначаючи обвинуваченому покарання суд врахував ступінь тяжкості та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного, який у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, висловив розкаяння у вчиненому та виявив готовність пройти лікування, є особою раніше не судимою, на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, відсутність скарг за місцем його проживання.

При цьому, обставини, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченого встановлено не було.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 своє прохання щодо пом`якшення призначеного йому покарання обґрунтовує, крім вже врахованих судом першої інстанції фактів, тим, що на даний час йому стало відомо про наявність у нього тяжких хронічних захворювань, які потребують постійного та безперервного прийому лікарських препаратів та перебування під наглядом лікаря, що підтверджується відповідними лікарськими виписками із медичної карти амбулаторного хворого, долученими до матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до ст.409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Оцінюючи доводи захисника та обвинуваченого про необхідність пом`якшення ОСОБА_7 призначеного покарання та враховуючи думку прокурора, який, в свою чергу, за вказаних обставин, не заперечує про можливість пом`якшення обвинуваченому призначеного покарання, колегія суддів вважає за можливе, виходячи з наданих на це апеляційному суду дискреційних повноважень та враховуючи усі надані апелянтом дані, які характеризують особу обвинуваченого, змінити вирок та призначити ОСОБА_7 покарання, в межах санкцій інкримінованих йому статей, а саме у виді пробаційного нагляду з покладенням відповідних обов`язків.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Зміївського районного суду Харківської області від 09 12 2024 року по справі щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.1 ст.309, ч. 1 ст. 310 КК України, - в частині призначеного покарання, - змінити.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого, - задовольнити частково.

ОСОБА_7 призначити покарання: за ч. 1 ст. 310 КК України у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду; за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 3 (трьох) років пробаційного нагляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 (трьох) років пробаційного нагляду.

Покласти на засудженого обов`язки передбачені п.п. 1,2,3 ч. 2 ст. 59-1 та п.п. 3, 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст. 424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді

___________ _____________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4