Справа № 346/5356/24
Провадження № 11-кп/4808/158/25
Категорія ч.1 ст.125 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000258 за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 на вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02 січня 2025 року, яким

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

в с т а н о в и л а :

За вироком суду ОСОБА_11 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 , поданий в його інтересах адвокатом ОСОБА_10 , задоволено частково. Стягнуто із засудженого ОСОБА_11 на користь потерпілого ОСОБА_9 , 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним проступком. В іншій частині даного цивільного позову потерпілого відмовлено у зв`язку із безпідставністю позовних вимог.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_11 умисно спричинив потерпілому легкі тілесні ушкодження.

Кримінальний проступок вчинено за таких обставин.

21.09.2024 року близько 15 год. 35 хв. обвинувачений, перебуваючи поблизу будинку №111 по вул. І. Франка в м. Коломиї Івано-Франківської області, а саме біля автомобіля марки «LDV Canvoy», державний номерний знак « НОМЕР_1 », який знаходиться в користуванні потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вчинив словесний конфлікт з потерпілим.

В ході даного конфлікту обвинувачений, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, наніс один удар кулаком правої руки в область лівого ока потерпілого.

В результаті даного удару обвинувачений спричинив потерпілому тілесні ушкодження у виді травми м`яких тканин обличчя із синцем на шкірі обличчя в межах лівих орбітальної, виличної та щічної ділянок, основи та спинки носа ліворуч, «поверхневими» забійними ранами на його фоні та крововиливом під оболонки лівого очного яблука, які згідно з даними нижче вказаного висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Не погоджуючись з вказаним вироком суду, представник потерпілого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу. Просить вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02 січня 2025 року змінити, збільшивши суму відшкодування моральної шкоди, задовольнити цивільний позов ОСОБА_9 щодо стягнення моральної шкоди на його користь в повному обсязі, а саме 60000 грн.

Зокрема, посилається на те, що висновки суду щодо суми відшкодування моральної шкоди не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та визначена судом сума відшкодування є необґрунтовано малою. Вважає, що суд не в повній мірі врахував глибину душевних страждань потерпілого з приводу вимушеного лікування, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, погіршення стану здоров`я потерпілого та часу на відновлення стану, що існував до вказаних подій, необхідність відвідування лікарів і для проходження діагностики з метою заміни пошкоджених окулярів. Також, суд не в повній мірі врахував поважний вік потерпілого, з огляду на який час на лікування та відновлення є тривалішим. Крім того, судом не було звернуто достатньої уваги на відсутність можливості потерпілим займатися своїм хобі, що в свою чергу пригнічувало моральний стан потерпілого в процесі відновлення. На психологічний стан потерпілого негативно впливав і дискомфорт від перебування у людних місцях та необхідність на певний проміжок часу зменшення соціальних зв`язків задля уникнення зайвих запитань та поглядів зі сторони перехожих та близького оточення. Таке зменшення соціальних зв`язків негативно впливало на самопочуття потерпілого та змушувало останнього почуватися самотнім.

Звертає увагу на те, що під час досудового розслідування обвинувачений не вчинив жодних дій для виправлення ситуації, не цікавився самопочуттям потерпілого, не хвилювався про його стан здоров`я, що демонструє його абсолютну байдужість до стану постраждалого, а каяття обвинуваченого проявлялося тільки під час судового засідання та було спрямоване виключно на призначення не суворого покарання.

Вказує, що з приводу неправомірних дій обвинуваченого потерпілому довелось звертатися до правоохоронних органів, що призвело до порушення його звичного способу та ритму життя, необхідності докладання додаткових вольових зусиль для візитів до відділку поліції та суду.

Вважає, що, виходячи із засад розумності та справедливості, враховуючи також майновий стан обвинуваченого, який є фізичною особою підприємцем та має стабільний дохід, моральна шкода в розмірі 60000 грн. відповідатиме ступеню понесених потерпілим моральних страждань, внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_11 .

До початку апеляційного розгляду потерпілий ОСОБА_9 подав доповнення до апеляційної скарги, в який зазначив, що ОСОБА_11 наніс йому удар кулаком в голову, а саме в ліву скроню обличчя, від чого він втратив свідомість і певний час не міг бачити через розбиті окуляри. У зв`язку з отриманими травмами він лікувався приватно і, нажаль, підтвердити витрати на ліки не може. Проте, окрім матеріальних збитків йому було завдано значної моральної шкоди, що полягає у фізичному болю, душевних стражданнях, у приниженні його честі, гідності та ділової репутації. Зауважує, що він має похилий вік, з 2011 року лікується в кардіологічному відділі ЦРЛ, в даний час приймає багато ліків. Після вчинення ОСОБА_11 протиправних дій він переживає фізичний та моральний біль, оскільки не може використовувати по призначенню вантажний транспортний засіб, який знаходиться в його користуванні. Так, займаючись огородництвом та садівництвом, він втрачає можливість заробляти собі на проживання, продаючи вирощений врожай на різних продовольчих ринках району. Після вказаних подій він втрачає зір, у нього постійно болить голова, ліва частина його обличчя і зуби, що змушує його регулярно звертатися до профільних лікарів.

Вказує, що обвинувачений, щоб уникнути справедливого покарання, посилає до нього невідомих його осіб, які морально та психологічно його принижують і погрожують.

Звертає увагу на те, що після вчинення правопорушення минуло багато часу, але обвинувачений належних висновків для себе не зробив, не вибачився, не запропонував йому жодних коштів на лікування і купівлю окулярів.

Водночас, потерпілий вважає, що дії обвинуваченого вчинені з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, а тому їх слід було кваліфікувати за ст. 296 КК України, тобто хуліганство.

Просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_11 на його користь 60000 грн. моральної шкоди.

Під час апеляційного розгляду:

- потерпілий ОСОБА_9 та його представник адвокат ОСОБА_10 підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги;

- захисник обвинуваченого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_8 просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги представника потерпілого, а вирок суду залишити без змін;

- прокурор не заперечував проти часткового задоволення апеляційної скарги представника потерпілого.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України, вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та відповідно до вимог ст. 337 КПК України здійснює судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення.

Зокрема, колегія суддів вважає, що доводи потерпілого ОСОБА_9 про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_11 певних ознак правопорушення, передбаченого ст.296 КК України явно виходять за межі висунутого обвинувачення та не можуть бути перевірені судом апеляційної інстанції.

Відповідно до фактичних обставин провадження, встановлених на підставі безпосередньо сприйнятих судом доказів, зокрема показань обвинуваченого та потерпілого, обвинувачений ОСОБА_11 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з приводу порушення потерпілим ОСОБА_9 правил ПДР, вчинив словесний конфлікт з потерпілим, в ході якого наніс один удар кулаком правої руки в область лівого ока потерпілого.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_11 були зумовлені наміром завдати шкоди здоров`ю потерпілого і безпосередньо спрямовані на досягнення цього результату, а тому обґрунтовано кваліфікував їх за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження.

Проаналізувавши вимоги апеляційної скарги представника потерпілого про необхідність збільшення розміру моральної шкоди, стягненої на користь потерпілого ОСОБА_9 з обвинуваченого ОСОБА_11 , колегія суддів вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до положень ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно із ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пленум Верховного Суду України в п.9 своєї постанови №4 від 31.09.2013 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснив, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При цьому колегія суддів бере до уваги, що моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, так як немає точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі та гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним.

Колегія суддів вважає, що визначена судом сума моральної шкоди в розмірі 15000 гривень не відповідає характеру моральних страждань потерпілого, якому обвинувачений заподіяв легкі тілесні ушкодження, що призвело до порушення звичайних життєвих зв`язків та призвело до інших негативних наслідків, відчуття фізичного болю, переживання і приниження.

Оцінюючи наведені вище обставини у сукупності з урахуванням встановлених судом фактичних обставин провадження, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, колегія суддів вважає, що розмір завданої потерпілому моральної шкоди, який підлягає стягненню за рішенням суду, необхідно збільшити до 25000 гривень, у зв`язку із чим вирок суду першої інстанції підлягає зміні.

Відповідно до приписів п.2 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок або ухвалу.

Згідно п.3 ч.1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду першої інстанції змінити в частині відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Керуючись ст.ст. 376,404,405,407,408,418,419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02 січня 2025 року щодо ОСОБА_11 змінити в частині вирішення цивільного позову.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 , поданий в його інтересах адвокатом ОСОБА_10 , задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь потерпілого ОСОБА_9 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним проступком.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_5

ОСОБА_4