Справа № 459/2345/24
Провадження № 1-кп/459/170/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 року Червоноградський міський суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шептицькому кримінальне провадження № 0000840 від 22.08.2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червонограда, Червоноградського району, Львівської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 127, ч.2 ст.27, ч.1 ст. 28, ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 304 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_7 , 09 квітня 2024 року, точного часу встановити не видалось за можливе, однак не пізніше 18:00 год цього ж дня, залучивши неповнолітніх осіб, які не досягли віку кримінальної відповідальності (матеріали стосовно яких виділено в окреме кримінальне провадження № 0000843 від 22.08.2024), перебуваючи у польовому масиві, що знаходиться неподалік магазину «Епіцентр», за адресою: Львівська область, місто Червоноград, вулиця Степана Бандери, 24 А, своїми умисними спільними діями заподіяли потерпілому ОСОБА_8 сильного фізичного болю та морального страждання з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, у тому числі щодо отримання зізнання, за начебто розповсюдження заборонених до обігу наркотичних чи психотропних речовин, а також з метою покарання потерпілого за дії, вчинені ним та у вчиненні яких він нібито підозрюється, а саме за його образливі дописи у соціальних мережах щодо неповнолітніх ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У результаті нелюдського поводження та катування вчиненого спільними діями ОСОБА_7 і неповнолітніх осіб, які не досягли віку кримінальної відповідальності, потерпілому ОСОБА_8 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани (рубці) потиличної ділянки, множинні садна обличчя та тіла, закрита черепно-мозкова травма, струсу головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я.

Окрім цього, встановлено, що в умовах правового режиму воєнного стану, 09 квітня 2024 року, в період часу з 18:00 год по 19:20 год, у польовому масиві розташованого неподалік магазину «Епіцентр», що знаходиться за адресою: Львівська область, місто Червоноград, вулиця Степана Бандери, 24А, ОСОБА_7 , у групі з неповнолітніми особами, діючи умисно та керуючись корисливим мотивом, заволоділи чужим майном шляхом нападу, поєднаного із погрозою застосування до потерпілого ОСОБА_8 насильства небезпечного для життя чи здоров?я особи, яка зазнала нападу, в умовах воєнного стану.

Так, ОСОБА_7 , спільно з неповнолітніми особами, заволоділи терміналом мобільного зв?язку марки «Vivo V2111» (IME1: НОМЕР_1 , IME 2 НОМЕР_2 ) вартістю 6 499,00 грн та грошовими коштами у сумі 20 000,00 грн потерпілого ОСОБА_8 , якими розпорядились цього ж дня на власний розсуд, чим спричинили своїми умисними діями матеріальної шкоди (збитки) потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 26 599,00 грн.

Поряд із цим встановлено, що 09 квітня 2024 року, точного часу встановити не видалось за можливе, однак не пізніше 18:00 год цього дня, ОСОБА_7 перебуваючи у місті Червоноград Львівської області, достовірно знаючи, що ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 є неповнолітніми, шляхом переконання та спонукання, перебуваючи у польовому масиві розташованого неподалік магазину «Епіцентр», що знаходиться за адресою: Львівська область, місто Червоноград, вулиця Степана Бандери, 24А, залучив останніх до вчинення насильницьких дій, які проявились у вчиненні умисного протиправного діяння, спрямованого на заподіяння ОСОБА_8 сильного фізичного болю, тілесних ушкоджень, а також сильних моральних страждань.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях повністю визнав. Вказав, шо попередньо домовившись із потерпілим ОСОБА_8 про зустріч, покликавши туди своїх неповнолітніх знайомих, вони зустрілись на пустирі за магазином «Епіцентр». Розмова з потерпілим була за те, що він дітям продає наркотики, а також про образи в сторону неповнолітніх дівчат. Вказав, що в ході розмови, він накинувся на нього та почав бити потерпілого руками та ногами. В ході нанесення ударів потерпілому, він вимагав від нього зізнання у вчиненні збуту наркотичних речовин та образах неповнолітніх дівчат. Додав, що усі по черзі били ОСОБА_14 . Далі, знайома дівчина на його вимогу дала йому повідок від собаки, який він накинув на шию потерпілому та спільно із своїми знайомими ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 прив`язали потерпілого до дерева. Підтвердив, що вході насильницьких дій він відрізав волосся потерпілому. Вказав, що саме він тримав ніж біля горла потерпілого та вимагав надати пароль від телефону. Після чого, він розблокував телефон ОСОБА_18 та увійшов у застосунок «Монобанк», звідки перерахував грошові кошти у сумі двадцять тисяч грн на рахунок ОСОБА_17 . Після чого, він передав телефон ОСОБА_19 , який перерахував на свій рахунок чотири тисячі грн. Повернувши йому телефон ОСОБА_17 , він перерахував на свій рахунок шістнадцять тисяч грн. Далі він спалив волосся потерпілого та переодягнувся в чистий одяг. У вчиненому щиро розкаявся, суворо просив його не карати. Цивільний позов визнав частково. Зазначив, що матеріальну шкоду відшкодував в повному обсязі. Щодо моральної шкоди не заперечив, однак вважає, що розмір такої шкоди повинен визначити суд.

Відповідно до протоколу огляду від 11.05.2024, упродовж часу з 10:21 год по 17:45 год старшим слідчим в ОВС ВРЗУД СУ ГУНП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_20 було проведено огляд відеозапису вказаної події з розкадровкою (фототаблицею) даного запису та описом події.

У судовому засіданні було оглянуто відеозапис події, що відбулась 09.04.2024, з якого видно насильницькі дії, що спричинені ОСОБА_7 та неповнолітніми особами (матеріали стосовно яких виділено в окреме кримінальне провадження № 0000843 від 22.08.2024) щодо ОСОБА_8 в польовому масиві неподалік магазину «Епіцентр» в м. Червонограді, Львівської області, тривалістю 10 хвилин 41 секунда.

Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження фактичних обставин справи, не маючи сумнівів у добровільності їх позицій, тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дослідження фактичних обставин справи обмежив допитом обвинуваченого, дослідженням відеозапису події та дослідженням даних у справі, що характеризують особу обвинуваченого.

Учасникам судового провадження роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні повністю доведена вина ОСОБА_7 у вчиненні катування, тобто в умисному діянні, спрямованому на заподіяння ОСОБА_8 сильного фізичного болю та морального страждання, вчинене з метою примусити його вчинити дії, що суперечать його волі, у тому числі отримати зізнання, а також з метою покарати його за дії вчинені ним та у вчиненні яких він підозрюється.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 127 КК України.

Також у судовому засіданні доведена вина ОСОБА_7 у вчиненні нападу на ОСОБА_8 , з метою заволодіння належним йому майном та грошовими коштами, поєднаного із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого групою осіб в умовах воєнного стану.

Такі дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 28, ч. 4 ст. 187 КК України.

А також у судовому засіданні доведена вина ОСОБА_7 у втягненні неповнолітніх у протиправну діяльність.

Зазначені дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 304 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд врахував ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, що є тяжкими злочинами та особливо тяжким злочином.

Ураховується й особа обвинуваченого, що є людиною молодого віку, не перебуває на обліку у лікаря нарколога, на обліку у психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, повне відшкодування матеріальної шкоди у добровільному порядку.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, судом не встановлена.

За таких обставин у їх сукупності суд вважає, що з метою кари і виправлення обвинуваченого, запобігання вчинення ним нових злочинів, необхідним та достатнім покарання для нього буде у виді позбавлення волі.

Суд звертає увагу, що органом досудового слідства не було встановлено, що обвинувачений знав чи міг знати, що потерпілий ОСОБА_21 є особою з інвалідністю.

Враховуючи наведені обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, повне відшкодування матеріальної шкоди у добровільному порядку, суд враховує і особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, є особою молодого віку, висловив усну згоду пройти відповідні процедури та добровільно вступити до лав Збройних сил України, визнав факт заподіяння моральної шкоди. Вказані обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання, приводить суд до висновку про можливість призначити обвинуваченому покарання, застосувавши ст. 69 КК України, призначивши основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті 187 ч.4 КК України.

Щодо цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 , що поданий його представником - адвокатом ОСОБА_22 про стягнення матеріальної шкоди, то суд вважає його безпідставним.

В ході судового розгляду, захисником обвинуваченого - ОСОБА_6 було надано копію платіжної квитанції, про перерахунок коштів, операцію якої було здійснено через мобільний банкінг, номер посилання якого: 69 від 20.11.2024, а саме: відшкодування матеріальної шкоди в сумі 26 599 грн, що є повним відшкодуванням заявленого потерпілим розміру матеріальної шкоди.

Враховуючи наведені обставини та те, що потерпілий чи його представник не звернулися до суду із заявою про відмову від позовних вимог, вирішуючи цивільний позов по суті, суд вважає, що у частині стягнення матеріальної шкоди слід відмовити за безпідставністю.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 про відшкодування обвинуваченим моральної шкоди, суд вважає доведеним завдання ним потерпілому такої шкоди. Так, обставини справи об`єктивно свідчать про те, що внаслідок катування, знущання, заволодіння майном, потерпілому завдано фізичного болю, що призвело до психологічного стресу та спричинило йому моральні страждання.

Відповідно до частин 2, 3 статті 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №660 від 06.06.2024, для ОСОБА_8 ситуація, що досліджується за справою є психотравмувальною та призвела до певних психологічних страждань при нагадуванні про дану подію. Щодо моральної шкоди встановити є неможливо, через відсутність наступних факторів, а саме: погіршення стану здоров`я, пролонгований стресовий вплив та погіршення психофізіологічного та психоемоційного стану, а також негативний вплив обставин справи на життєдіяльність та порушення в соціально-побутовій сфері, так, як не відбулось глибинно-смислового усвідомлення даної події, за наданими на експертизу матеріалами справи. В подальшій часовій рамці ці зміни гіпотетично можливі.

Вищенаведені обставини справи та правові положення, на думку суду, свідчать про доведення факту спричинення потерпілому ОСОБА_8 моральної шкоди унаслідок катування та заволодіння його майном в спосіб встановлений судом.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди (суму її компенсації), судом ураховано тяжкість завданої потерпілому моральної шкоди, її глибину, тривалість та характер моральних та фізичних страждань, їх інтенсивність, стан його здоров`я. Суд враховує і особу потерпілого ОСОБА_8 , що є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства, є ВПО, має статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, що відповідає вимогам п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Тому суд вважає, що сума компенсації спричиненої потерпілому моральної шкоди повинна складати 200 000 грн.

Щодо вимог про стягнення 300 000 грн на користь потерпілого, то суд вважає, що такі є надто завищеними і не відповідають тяжкості та характеру завданої шкоди.

За таких обставин і міркувань цивільний позов підлягає частковому задоволенню.

Витрати на залучення експертів, що становлять 2 271,84 грн, у відповідності ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Арешт на майно, що накладений згідно з ухвалою слідчого судді, підлягає скасуванню.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 376, 394 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 127, ч.2 ст.27, ч.1 ст. 28, ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 304 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст. 127 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

-за ч.2 ст. 27, ч.1 ст. 28, ч.4 ст. 187 КК України із застосуванням статті 69 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі із конфіскацією майна;

-за 1 ст. 304 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити обвинуваченому за сукупністю злочинів покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбуття покаранняОСОБА_7 рахувати з 10.04.2024 дня його фактичного затримання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 залишити у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_7 у користь держави 2 271,84 грн витрат на проведення експертизи.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 у користь ОСОБА_8 200000 (двісті тисяч) гривень моральної шкоди.

В решті вимог - відмовити.

Після вступу вироку у законну силу, речові доказив частині: грошових коштів у сумі 290 гривень і 50 копійок (купюри номіналом в 200 грн, 50 грн, 20 грн, 5 грн, чотири купюри номіналом 1 грн та копійки номіналом 10 грн, копійка номіналом 1 грн, копійка номіналом 50 коп); банківська картка банку «Ощадбанк» N? НОМЕР_3 ; сумка коричневого кольору на ремні чорного кольору з надписом "JohnDISEL", мобільний телефон "РОСО Х3 NFC" в силіконовому чохлі конфіскувати. Долю інших речових доказів слід вирішувати в межах виділеного кримінального провадження.

Арешт майна, що накладений ухвалою слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 12.04.2024, в частині арешту наведених вище речових доказів, після вступу вироку у законну силу скасувати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Львівської області через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з часу вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1