Справа № 727/666/23
Провадження № 1-в/727/152/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Шевченківського РВ філії ДУ "Центр пробації" - ОСОБА_4 ,

розглянувши подання Шевченківського районного відділу філії державної установи "Центр пробації" про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 березня 2023 року за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, від покарання за діяння, караність якого усунена відповідно до Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" N 3886-IX від 18 липня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Провідний інспектор Шевченківського районного відділу філії державної установи "Центр пробації" ОСОБА_6 звернулася до Шевченківського районного суду м. Чернівці із клопотанням про звільнення ОСОБА_5 , засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 березня 2023 року за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі від покарання за діяння, караність якого усунена відповідно до Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" N 3886-IX від 18 липня 2024 року.

У судове засідання засуджений ОСОБА_5 не з`явився, хоча повідомлявся про час та місце розгляд справи завчасно та належним чином, його неявка згідно ч.4 ст.539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення подання не заперечував, вважає, що ОСОБА_5 підлягає звільненню від покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України.

Представник Шевченківського районного відділу філії державної установи "Центр пробації" ОСОБА_4 просила суд задовольнити подання з вищевикладених у ньому підстав.

Заслухавши думку прокурора, представника Шевченківського районного відділу філії державної установи "Центр пробації", дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання про звільнення засудженого від покарання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У процесі реалізації кримінальної відповідальності найпоширенішою формою якої є покарання, іноді виникають такі юридичні факти, котрі призводять до необхідності звільнення особи від призначеного покарання. Одним із таких фактів є усунення злочинності діяння, тобто його декриміналізація, закріплене частиною 2 статті 74 Кримінального кодексу України. Слід зазначити, що застосування положень цієї норми ґрунтується на положеннях статті 58 Конституції України про зворотну дію законів та інших нормативно-правових актів та статті 5 Кримінального кодексу України про зворотну дію кримінального закону у часі.

Згідно з частиною 1 статті 5 Кримінального кодексу України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (частина 1 статті 74 Кримінального кодексу України).

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказана в частині 2 статті 74 Кримінального кодексу України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.

Звільнення від відбування покарання на підставі частини 2 статті 74 Кримінального кодексу України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, незалежно від того відбуває особа покарання чи ні. При цьому законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання.

Слід зазначити, що вказана підстава є обов`язковою для застосування судом. Передумовою для початку провадження щодо звільнення засудженого від відбування покарання за частиною 2 статті 74 Кримінального кодексу України завжди є прийняття і набрання чинності спеціальним законом, яким усувається караність діяння, за яке особу засуджено. Він є передумовою або правовою підставою ініціювання, розгляду питання та прийняття рішення про застосування звільнення від покарання щодо конкретної особи. Така процедура завершується прийняттям конкретного процесуального рішення судом.

Відповідно до положень пункту 2 частини 2 статті 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України),п.п. 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу

Згідно пункту 13 частини 1 статті 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання, у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Судом встановлено, що вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 березня 2023 року ОСОБА_5 засуджено за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі. Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 березня 2023 року залишено без змін ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 09.05.2023 року .

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.06.2024 року ОСОБА_5 замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13.03.2023 року за ч.4 ст. 185, ст. 69 КК України, більш м`яким покаранням, у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт.

Відповідно до положення статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.51 КУпАП дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, є відповідним діянням, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 розмірів неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст.51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п.5 підрозд.1 розд. ХХ та підпункту 169.1.1 п.169.1 ст.169 розд. IV Податкового кодексу України. Так, один неоподатковуваний мінімуму доходів громадян дорівнює 0,5 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який щороку визначається ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік.

Отже, крадіжка майна у 2022 році, вартістю до 2481,00 грн, підпадає під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП.

Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно вироку Шевченківського районного суду м.Чернівці від 13.03.2023 року вартість викраденого 06.11.2022 року ОСОБА_5 майна становить 565, 00 грн.

Таким чином, на засудженого ОСОБА_5 розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року та яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до положень частини 2 статті 74 Кримінального кодексу України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_5 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.74 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання Шевченківського районного відділу філії державної установи "Центр пробації" задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 березня 2023 року за ч.4 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Копію ухвали після її оголошення вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1