Провадження № 1-в/638/1039/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова клопотання начальника ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» про приведення вироку Карлівського районного суду Полтавської області від 02.08.2022 року стосовно ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», -

встановив:

Начальник ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова із клопотанням, в якому просить привести вирок Карлівського районного суду Полтавської області від 02.08.2022 року стосовно ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

В обґрунтування клопотання зазначає, що в державній установі відбуває покарання ОСОБА_4 , засуджений 02.08.2022 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч.1 ст.125, ч.2 ст.15, ч.3 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. За сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України з урахуванням положень ст.72 КК України приєднано частково невідбуте покарання за вироком Машівського районного суду Полтавської області від 11.09.2020 року та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 4 років 7 місяців позбавлення волі. Вирок від 02.08.2022 року набрав законної сили 13.12.2022 року. Вирок від 11.09.2020 року набрав законної сили 13.10.2020 року.

Відповідно до мотивувальної частини вироку Машівського районного суду Полтавської області від 11.09.2020 року ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинену повторно, на суму 1 035 гривень, яке мало місце 17.08.2020 року. Відповідно до положення ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року №3886-ІХ) особа підлягає адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на 01.01.2020 рік становить 2 102 гривні.

Представник установи виконання покарання в судовому засіданні клопотання підтримала.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Засуджений в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання та надані документи, суд дійшов наступного висновку.

Пунктом 13 ч.1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст.539 КПК України орган або установа виконання покарань має право на звернення до суду із питаннями, які виникають під час виконання вироку, у випадках встановлених законом, зокрема подання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 02.08.2022 року ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.125, ч.2 ст.15, ч.3 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. За сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України з урахуванням положень ст.72 КК України приєднано частково невідбуте покарання за вироком Машівського районного суду Полтавської області від 11.09.2020 року та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 4 років 7 місяців позбавлення волі. Вирок від 02.08.2022 року набрав законної сили 13.12.2022 року..

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «ОВК (№25)».

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до статті 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян за ч.1 ст.51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст.51 КУпАП.

Згідно змісту вироку Машівського районного суду Полтавської області від 11.09.2020 року ОСОБА_4 17.08.2020 року та вчинив крадіжку майна на загальну суму 1035 гривень.

Відповідно п. 5 підрозділу 1 розділу XX ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року (розмір, якої дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином, два неоподаткованих мінімуми доходів громадян станом на 01.01.2020 року дорівнюють 2102 гривні, що перевищує вартість майна, викраденого в результаті вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч.2 ст.185 КК України, за яким він був засуджений.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, до набрання вказаним Законом чинності.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягають негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З огляду на викладене, після внесення змін Законом України №3886-IX до законодавства України про адміністративні правопорушення, діяння, вчинене ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України перестало бути кримінально караним, тому суд приходить до висновку, що клопотання установи виконання покарання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а засудженого слід звільнити від призначеного за ч.2 ст.185 КК України покарання, на підставі частини другої статті 74 КК України як особу, що засуджена за діяння, караність якого законом усунута.

При цьому, ОСОБА_4 слід вважати засудженим вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 02.08.2022 року за ч.1 ст.125, ч.2 ст.15 ч.3 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.537, 539 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання начальника ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» - задовольнити.

Привести вирок Карлівського районного суду Полтавської області від 02.08.2022 року у відповідність до вимог Закону України від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

ОСОБА_4 вважати засудженим вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 02.08.2022 року за ч.1 ст.125, ч.2 ст.15 ч.3 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів із дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м.Харкова. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали проголошено 31.12.2024 року о 16:00 годині.

Головуючий суддя: ОСОБА_1