УХВАЛА

про арешт тимчасово вилученого майна

Справа № 621/317/25

Провадження № 1-кс/621/64/25

07 лютого 2025 року м. Зміїв Харківської області

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурори: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

власник майна - ФГ ОСОБА_5 (представник не з`явився)

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_6

про арешт тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № №0000062 від 05 лютого 2025 року, внесеного до ЄРДР за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 246 Кримінального кодексу України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 04.02.2025 до чергової частини ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що поблизу станції «Занки» с. Геніївка, Чугуївського району, Харківської області невідомі особи здійснюють незаконну вирубку посадки за допомогою техніки.

Відомості за даним фактом були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000062 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 статті 246 Кримінального кодексу України.

04.02.2025 було проведено огляд місця події на відкритій ділянці місцевості у полі поблизу станції «Занки» в с. Геніївка Чугуївського району Харківської області, під час якого було виявлено незаконний поруб та розчищення посадки за допомогою відповідної техніки та інструментів, які належать Фермерському господарству ОСОБА_5 .

Під час проведення вищевказаного огляду від 04.02.2025 року, на відкритій ділянці місцевості у полі, поблизу станції «Занки» в с. Геніївка Чугуївського району, Харківської області, співробітниками поліції було виявлено та вилучено: автомобіль «Газ-Саз» 3507, з д.н.з НОМЕР_1 з дровами; технічний паспорт № НОМЕР_2 на транспортний засіб "Газ-Саз 3507", д.н.з НОМЕР_1 ; телескопічний навантажувач JCB 535-95 - AGRI, д.н.з НОМЕР_3 ; свідоцтво про реєстрацію машини Серії НОМЕР_4 ; бензокосарку червоного кольору «STHIL» МS250С; бензокосарку червоного кольору «STHIL» МS260; бензокосарку червоного кольору «STHIL» МS260; полімерну пляшку об`ємом 4 л. з вмістом рідини схожої на бензин; білу каністру об`ємом 10 л. з вмістом рідини, схожої на бензин; жовту каністру, об`ємом 20 л., з вмістом рідини, схожої на бензин; білу каністру, об`ємом 5 л, з вмістом рідини, схожої на мастило; білу каністру, об`ємом 10л, з вмістом рідини, схожої на мастило. Вилучені речі та транспортні засоби належать ОСОБА_7 , юридична адреса: АДРЕСА_1

Постановою слідчого А.Оніщенко вказане майно визнано речовими доказами по справі та залишено на зберіганні у відділі поліції.

Оскільки вище вказане майно зберігає на собі сліди кримінального правопорушення та є речовими доказами по справі, посилаючись на положення ст.ст. 64-2, 131, 132, 167, 170, 171 КПК України, прокурор просив накласти арешт на майно, тимчасово вилучене під час проведення огляду місця події, з метою забезпечення збереження речових доказів, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином, в тому числі шляхом направлення повісток - повідомлень засобами поштового зв`язку на юридичну адресу власника майна.

Прокурор ОСОБА_4 подала письмову заяву, в якій просила розглянути клопотання без її участі та без фіксування судового засідання технічними засобами. Просила задовольнити клопотання в повному обсязі.

Представник власника майна не з`явився, заяв по суті клопотання не подавав.

Згідно ч.1 статті 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Клопотання прокурора направлено до суду 06.02.2025 року, судовий розгляд призначено на 07.02.2025 року (п`ятниця), а отже, враховуючи стислі строки, встановлені законом для вирішення клопотання, суд вважає за можливе розглянути клопотання про арешт майна за відсутності учасників справи.

Ознайомившись з доводами, викладеними в клопотанні та дослідивши додані до нього докази, слідчий суддя зазначає наступне:

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України, до повноважень слідчого судді судді суду першої інстанції - належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно ч.1 статті 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до частин 3, 5 статті 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься, зокрема й арешт майна, не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

В обґрунтування доводів клопотання прокурором надано:

- Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000062 від 05.02.2025, за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 2 статті 246 Кримінального кодексу України,

- рапорт ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області від 04.02.2025,

- протокол огляду місця події від 04.02.2025, з фототаблицею, в ході якого тимчасово вилучено майно,

- пояснення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

- копію свідоцтва про реєстрацію машини,

- копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу,

- копію постанови про визнання вилученого майна речовими доказами та передачу їх на зберігання,

- таксу для обчислення розміру шкоди.

Відповідно до пункту 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до частини 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів

За змістом частини 3 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 статті 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У клопотанні прокурор вказав, що метою накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучено в ході огляду місця події, є збереження речових доказів, а саме запобігання їх приховуванню, знищенню, перетворенню, відчуженню. Підставою для арешту майна є наявність достатніх підстав вважати, що вилучене майно є предметом кримінального правопорушення, яке може бути використане як докази факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження.

Доданими до клопотання письмовими доказами підтверджується наявність достатніх фактичних даних вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 246 КК України, попередній розмір спричиненої шкоди, наявність у тимчасово вилученого майна ознак, передбачених статтею 98 КПК України, та визнання вказаних матеріальних об`єктів речовими доказами по справі.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, в зв`язку з чим належить накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду майно шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим (дізнавачем), прокурором, на яких також покладається обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Оскільки в матеріалах клопотання міститься достатньо відомостей про факт вчинення кримінального правопорушення та наявність підстав вважати тимчасово вилучене майно доказами в кримінальному провадженні, обмеження прав власника на вказане майно, на думку суду, є розумним і співмірним завданням кримінального провадження.

Відповідно до Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом МВС України, Генеральної Прокуратури України, ДПА України,СБУ, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 року, обов`язок по визначенню місця зберігання арештованого майна покладається на слідчого (дізнавача), в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись статтями 2, 7, 16, 64-2, 98, 107, 131, 170-175, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події 04.02.2025 на відкритій ділянці місцевості у полі поблизу станції «Занки» в с. Геніївка Чугуївського району Харківської області, а саме на:

- автомобіль «Газ-Саз» 3507, з д.н.з НОМЕР_1 з дровами;

- технічний паспорт № НОМЕР_2 на транспортний засіб "Газ-Саз 3507", реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- телескопічний навантажувач JCB 535-95 AGRI, реєстраційний номер НОМЕР_3 ;

- свідоцтво про реєстрацію машини, серії НОМЕР_4 ;

- бензокосарку червоного кольору «STHIL» МS250С;

- бензокосарку червоного кольору «STHIL» МS260;

- бензокосарку червоного кольору «STHIL» МS260;

- полімерну пляшку, об`ємом 4 л. з вмістом рідини, схожої на бензин;

- білу каністру, об`ємом 10 л., з вмістом рідини, схожої на бензин;

- жовту каністру, об`ємом 20 л., з вмістом рідини, схожої на бензин;

- білу каністру, об`ємом 5 л., з вмістом рідини, схожої на мастило;

- білу каністру, об`ємом 10 л., з вмістом рідини, схожої на мастило,

власником якого є Фермерське господарство ОСОБА_5 , юридична адреса: АДРЕСА_1 ,

який полягає у забороні відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим відділу поліції, на якого покладається обов`язок визначення місця зберігання майна, щодо якого застосовано арешт.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони мають право звернутись до суду з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, встановленому ст. 174 КПК України.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому (дізнавачеві), прокурору та особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а особами, які не були присутні під час її проголошення з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Текст ухвали складено 07.02.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1