Провадження №: 1-кс/755/4034/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2024 р. Дніпровський районний суд міста Києва (далі - Суд) у складі слідчого судді ОСОБА_1 перевіривши виконання вимог ст. 303, 304 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України за скаргою ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, установив:

у провадження цього місцевого суду 24 грудня 2024 року надійшла дана скарга.

Відповідно до ст. 35 КПК України, автоматизованою системою документообігу суду було визначено головуючого слідчого суддю ОСОБА_1 та передано провадження - 25 грудня 2024 року.

Слідчий суддя, перевіривши виконання вимог ст. 303, 304 КПК України за скаргою, приходить до наступного.

По-перше, щодо повноважень, то перелік документів, що засвідчують повноваження адвоката у кримінальному провадженні, встановлено у ч. 1 ст. 50 КПК. Зокрема, повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником […].

Відповідно до правового висновку щодо правозастосування, який міститься у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 11 листопада 2019 року у справі №648/3629/17 (провадження № 51- 9792 кмо 18) у ч. 1 ст. 50 КПК законодавець закріпив дві групи документів, наявність яких підтверджує повноваження захисника на участь у конкретному кримінальному провадженні та які обов`язково надаються суду: документ, що підтверджує право особи на заняття адвокатською діяльністю (оскільки захисником може бути тільки адвокат) та документи, що підтверджують право цієї особи бути захисником (здійснювати захист у конкретному кримінальному провадженні).

При цьому законодавець у ч. 1 ст. 50 КПК імперативно закріпив надання адвокатом свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (п. 1 ч. 1 ст. 50 КПК) та документа з передбаченого в п. 2 ч. 1 цієї статті альтернативного переліку документів.

Тобто зобов`язав адвоката надати суду свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та надав право альтернативного вибору щодо документів, передбачених у п. 2 ч. 1 ст. 50 КПК, якими може бути підтверджено повноваження захисника у кримінальному провадженні.

Разом з тим, ОСОБА_4 , в цьому випадку, подав до скарги тільки ордер (в копії) без копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно, у цій ситуації, ураховуючи окреслені Верховним Судом у наведених судових рішеннях орієнтири щодо правозастосування у питанні порядку та способу підтвердження повноважень захисником згідно ст. 50 КПК, та виниклі обставини, на думку слідчого судді, не можливого говорити про дотримання та надання документів визначених п. 1 ч. 1 ст. 50 КПК.

Тим самим, ініціатор не підтвердив повноваження представника у кримінальному провадженні відповідно до вимог ст. 50 КПК.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона подана особою, яка не має права її подавати.

По-друге, щодо строків, то відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

При отриманні скарг у порядку ст. 303 КПК слідчий суддя перевіряє питання про те чи подано скаргу уповноваженою на те особою у межах строків окреслених ст. 304 КПК до належного суду.

Із даних скарги слідує, що 14 вересня 2024 року було подано заяву (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення від 14 вересня 2024 року.

Відповідно перевіривши дотримання наведених вимог було установлено таке.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Частиною 1 статті 304 КПК України регламентовано, що скарги на бездіяльність прокурора можуть бути подано особою протягом десяти днів з моменту вчинення бездіяльності.

ВССУ в Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» указав, що беручи до уваги положення ч. 1 ст. 214 КПК, згідно з якою внесення відомостей до ЄРДР здійснюється не пізніше 24 годин після подання заяви, а також положення ч. 5 ст. 115 КПК, відповідно до якої при обчисленні строків днями не береться до уваги той день, від якого починається строк, 10-денний строк для подання скарги на оскаржуваний вид бездіяльності починається з дня, наступного за тим, в який закінчився перебіг 24-годинного строку для реєстрації відомостей. Наприклад, якщо такий 24-годинний строк завершився о 20 год. 07 жовтня, то перебіг строку оскарження починається з 08 жовтня.

За таких обставин, бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до заяви заявника вчинена починаючи з 16 вересня 2024 року і, відповідно до вимог ст. 115 КПК України, останнім днем строку подання до слідчого судді скарги на таку бездіяльність є 25 вересня 2024 року включно.

Заявник подав цю скаргу до слідчого судді місцевого суду засобами поштового зв`язку 20 грудня 2024 року, тобто після закінчення строку, встановленого для її подання, а саме по 25 вересня 2024 року включно.

Позицію особи, що подала скаргу про те, що її подано після отримання відповіді про наслідки розгляду адвокатського запиту (11 грудня 2024 року), слідчий суддя сприймає критично, оскільки з дня отримання підлягає оскарження тільки процесуальне рішення, яке оформлене у формі постанови, а решта - протягом десяти днів з моменту вчинення бездіяльності.

Тим паче, що із системного аналізу норм КПК (зокрема, ст. 117, 138, п. 1 ч. 1 ст. 232, п. 1 ч. 1 ст. 336, ч. 3 ст. 400) слідує, що під поважними причинами пропуску звернення до суду слід розуміти лише ті обставини, які не залежали від волі особи і об`єктивно перешкоджали чи унеможливлювали своєчасне звернення особи до суду у встановлений КПК строк.

Зокрема, поважними причинами пропуску процесуального строку вважається неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судового рішення, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк (див. постанову Верховного Суду України від 13 липня 2017 року у справі №5-117кс(15)17 та ухвали Верховного Суду від 04 жовтня 2019 року у справі №523/9058/17, від 21 грудня 2020 року у справі №404/4580/19, від 12 лютого 2021 року у справі №457/866/18).

Отже, можливість поновлення строку на оскарження кримінальний процесуальний закон пов`язує з тим чи обставини, унаслідок яких скаргу подано несвоєчасно, залежали від волі ініціатора звернення і чи пов`язані вони з дійсно істотними перешкодами/труднощами, що унеможливили або ускладнили своєчасне звернення до суду.

Разом із тим, не звернення зі скаргою на невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у період вересня 2024 року було обумовлене виключно волею ОСОБА_5 , як ініціатора та жодним чином не пов`язане з дійсно істотними перешкодами/труднощами, які б об`єктивно унеможливили або ускладнили можливість своєчасно звернутися до суду зі скаргою, так як такі зі змісту скарги не випливають.

Так, не отримавши даних до 16 вересня 2024 року від УП, як і витягу із ЄРДР, вручення якого при внесенні відомостей до ЄРДР передбачає ч. 1 ст. 214 КПК ініціатор, (а) не міг не усвідомлювати, що відомості згідно з поданою заявою не були внесені, (б) не був обмежений в можливості звернутися до суду зі скаргою на бездіяльність УП до суду до отримання листа-відповіді про невнесення даних.

А тому, Суд відхиляє аргументи наведені у скарзі щодо дотримання строків звернення визначених ст. 304 КПК.

Понад це, що стосується положення п. 5 ч. 1 ст. 615 КПК про те, що в умовах воєнного стану та в разі, коли відсутня об`єктивна можливість виконання процесуальних дій у строки, визначені ст. 304 цього Кодексу, такі процесуальні дії мають бути проведені невідкладно за наявності можливості, але не пізніше ніж через 15днів після припинення чи скасування воєнного стану, то їх, ураховуючи рекомендації ККС ВС від 02 серпня 2022 року про «Особливості здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану: матеріальний та процесуальний аспекти», викладені в листі № 497/0/158-22 за підписом голови ККС ОСОБА_4 , які беруться слідчою суддею до уваги з огляду на положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів», необхідно тлумачити буквально, враховуючи, що в нормі вказано саме на обов`язок виконання процесуальних дій, який покладено на суб`єктів, які ведуть кримінальний процес, тим самим вимоги п. 5 ч. 1 ст. 615 КПК на строки оскарження не поширюються.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Тому, слідчий суддя приходить до висновку, що ця скарга підлягає поверненню на підставі п. 1, 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, з роз`ясненням того, що повернення скарги, згідно із ч. 7 ст. 304 КПК України, не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді.

З цих підстав та керуючись ст. 303, 304, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, Суд постановив :

скаргу повернути особі, яка її подала.

Копія ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1