21.01.2025 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в :
В провадженні Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області перебуває вищезазначене кримінальне провадження.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 висловив думку про необхідність призначення кримінального провадження до судового розгляду, в яке викликати учасників судового провадження.
Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та їх захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_5 не заперечували.
В підготовчому судовому засіданні встановлено таке.
Підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч.3 ст. 314 КПК України не встановлені. Перешкоди для призначення судового розгляду відсутні.
Дане кримінальне провадження підсудне Жмеринському міськрайонному суду Вінницької області.
Не існує підстав для закриття провадження на підставі п.п.4-8 ч.1 або ч.2 ст.284 КПК України. Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, а тому підстави для його повернення відсутні.
Будь-які інші клопотання у сторін кримінального провадження відсутні.
З врахуванням думки учасників судового провадження, суд вважає за можливе призначити судовий розгляд в відкритому судовому засіданні у даному кримінальному провадженні з викликом учасників судового провадження та розглянути справу суддею одноосібно.
Прокурор ОСОБА_3 подав клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, оскільки 23.01.2025 року спливає строк застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 та 25.01.2025 спливає строк застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 відповідного запобіжного заходу і продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, яке в судовому засіданні підтримав.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 та захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання або зменшити розмір застави.
Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_4 підтримали своїх захисників.
Заслухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до такого.
Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строків запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_4 суд враховує таке.
Під час обрання ОСОБА_6 27.11.2024 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею із врахуванням обставин, а саме що обвинувачений раніше неодноразово судимий, зокрема за злочини проти власності, проти громадського порядку та моральності, хоч в силу ст.89 КК України усі судимості зняті та погашені, однак це характеризує обвинуваченого з негативної сторони, вказує на його підвищену суспільну небезпечність, місцезнаходження військової частини в якій ОСОБА_6 проходив військову службу в будь-який час може змінити місце дислокації в іншу область внаслідок проведення бойових дій на території України, потерпілий також являється військовим ЗСУ, тому наявні ризики, зазначені в ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, обвинувачений може незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, так як він розуміє, що йому у разі доведення вини загрожує покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується.
Судом встановлено, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
Суд враховує фактичні обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , його вік, характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, зокрема, що обвинувачений, з урахуванням вказаного, може переховуватись від суду, може незаконно впливати на свідків та потерпілого в даному кримінальному провадженні з метою уникнення відповідальності за скоєне, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується, тому суд не вбачає достовірних підстав для можливості застосування іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, як таких, що недостатні для запобіганню ризиків та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків, вважає що застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у виді утримання під вартою слід продовжити до двох місяців, а саме до 21.03.2025.
Під час обрання ОСОБА_4 27.11.2024 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею із врахуванням обставин, а саме що обвинувачений є уродженцем с. Долинське Ананьївського району Одеської області, перебуває на обліку бездомних осіб Будинку соціального піклування, не має постійного місяця проживання, офіційно не працює, не одружений, утриманців не має, свого житла придатного для проживання немає, наявні ризики, зазначені в ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, обвинувачений може незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, так як він розуміє, що йому у разі доведення вини загрожує покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується.
Судом встановлено, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
Суд враховує фактичні обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його вік, характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, зокрема, що обвинувачений, з урахуванням вказаного, може переховуватись від суду, може незаконно впливати на свідків та потерпілого в даному кримінальному провадженні з метою уникнення відповідальності за скоєне, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується, тому суд не вбачає достовірних підстав для можливості застосування іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, як таких, що недостатні для запобіганню ризиків та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків, вважає що застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у виді утримання під вартою слід продовжити до двох місяців, а саме до 21.03.2025.
При цьому відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
На переконання суду, визначені слідчим суддею розміри застав є такими, що достатньою мірою гарантує виконання покладених на обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_4 процесуальних обов`язків та забезпечує їх належну поведінку у кримінальному провадженні, є обґрунтованим із врахуванням суми збитків у заподіянні яких обвинувачені обвинувачуються, а тому підстави для зміни запобіжного заходу із зменшенням визначеного розміру застави відсутні.
Отже, визначений обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_4 розміри застав не виходять за межі, встановлені КПК для тяжких злочинів, є розумними та такими, що здатні утримати обвинувачених у разі внесення застави та звільнення у зв`язку з цим з-під варти, від дій, які перешкоджатимуть кримінальному провадженню встановленими законом правовими наслідками порушення умов цього запобіжного заходу та забезпечить їх належну поведінку у кримінальному провадженні.
Враховуючи вище викладене, суд не вбачає підстав для зменшення визначеного розміру застави, а тому у зміні запобіжного заходу із зменшенням визначеного розміру застави слід відмовити.
Враховуючи вищезазначене, оцінюючи суспільний інтерес, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до свободи особистості, суд вважає що продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_4 виправдане, як це підтверджує практика Європейського суду з прав людини, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою на шістдесят днів.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178,183,184, 314-316 КПК України, суд -
у х в а л и в:
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу задовольнити.
1) прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
2) не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
4) утриматись від спілкування із потерпілим у даному кримінальному провадженні;
5) передати на відповідальне зберігання до Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_6 та зброю у разі їх наявності.
1)прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
2)не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
3) утриматись від спілкування із потерпілим у даному кримінальному провадженні;
4) передати на відповідальне зберігання до Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_4 та зброю у разі їх наявності.
Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , що у разі внесення застави, внаслідок невиконання ними вказаних обов`язків, а також при порушенні обов`язків заставодавцем щодо забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та неявка останніх за викликом, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору; у разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до обвинувачених запобіжних заходів у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строку запобіжного заходу до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя