УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року

м. Київ

справа № 399/971/23

провадження № 51- 1036 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 15 липня 2024 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 12 грудня 2024 року стосовно засудженої ОСОБА_5 ,

встановив:

За вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 15 липня 2024 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, не працюючу, раніше не судиму, визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушеньпередбачених ч. 3, ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України

(далі -КК) та призначено їйпокарання у виді позбавлення волі за ч. 3 ст. 190 КК на строк 3 роки, за ч. 4 ст. 190 КК на строк 3 роки 2 місяці. На підставі ч.1 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеноОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці.

Як убачається з вироку суду, ОСОБА_5 , зареєструвавши за допомогою свого мобільного терміналу «Tecno CG7n CAMON 17P» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , з номеру НОМЕР_3 у соціальній мережі «Instagram» та месенджері «Viber» облікові записи з назвами: «Модняшки у ОСОБА_6 », « ОСОБА_7 », з метою протиправного заволодіння грошовими коштами користувачів соціальної мережі «Instagram» та месенджеру «Viber», шляхом незаконних операцій з використанням електронно - обчислювальної техніки за допомогою вищевказаного мобільного терміналу, підключеного до мережі Інтернет, протягом 2022 року та січня - вересня 2023 року, розміщувала у зазначених облікових записах оголошення з приводу продажу одягу та побутової хімії, які не мала наміру скеровувати покупцям після оплати замовленого товару.

Так, ОСОБА_5 вчинила 52 епізоди шахрайських дій з використанням зазначеної вище схеми:

1). 14.11.2022 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 1145 грн, які належали потерпілій ОСОБА_8 ;

2). 15.12.2022 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 994 грн, які належали потерпілій ОСОБА_9 ;

3). 06.03.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 1497 грн, які належали потерпілій ОСОБА_10 ;

4). 11.03.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 924 грн, які належали потерпілій ОСОБА_11 ;

5). 12.03.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 500 грн, які належали потерпілій ОСОБА_12 ;

6) 27.03.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 950 грн, які належали потерпілій ОСОБА_13 ;

7). 07.04.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 950 грн, які належали потерпілій ОСОБА_14 ;

8). 28.04.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 1800 грн, які належали потерпілій ОСОБА_15 ;

9). 30.04.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 1400 грн, які належали потерпілій ОСОБА_16 ;

10). 01.05.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 457 грн, які належали потерпілій ОСОБА_17 ;

11). 03.05.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 750 грн, які належали потерпілій ОСОБА_18 ;

12). 04.05.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 1125 грн, які належали потерпілій ОСОБА_19 ;

13). 08.05.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 889 грн, які належали потерпілій ОСОБА_20 ;

14). 08.05.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 1620 грн, які належали потерпілій ОСОБА_21 ;

15). 12.05.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 1407 грн, які належали потерпілій ОСОБА_22 ;

16). 13.05.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 620 грн, які належали потерпілій ОСОБА_23 ;

17). 15.05.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 1694 грн, які належали потерпілій ОСОБА_24 ;

18). 16.05.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 1264 грн, які належали потерпілій ОСОБА_25 ;

19). 18.05.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 1000 грн, які належали потерпілій ОСОБА_26 ;

20). 19.05.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 690 грн, які належали потерпілій ОСОБА_27 ;

21). 20.05.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 940 грн, які належали потерпілій ОСОБА_28 ;

22). 24.05.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 3055 грн, які належали потерпілій ОСОБА_29 ;

23). 25.05.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 950 грн, які належали потерпілій ОСОБА_30 ;

24). 28.05.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 1390 грн, які належали потерпілій ОСОБА_31 ;

25). 30.05.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 800 грн, які належали потерпілій ОСОБА_32 ;

26). 30.05.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 2778 грн, які належали потерпілій ОСОБА_33 ;

27). 30.05.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 643 грн, які належали потерпілій ОСОБА_34 ;

28). 11.06.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 850 грн, які належали потерпілій ОСОБА_35 ;

29). 11.06.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 430 грн, які належали потерпілій ОСОБА_36 ;

30). 12.06.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 1155 грн, які належали потерпілій ОСОБА_37 ;

31). 15.06.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 3030 грн, які належали потерпілій ОСОБА_38 ;

32). 26.06.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 950 грн, які належали потерпілій ОСОБА_39 ;

33). 29.06.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 840 грн, які належали потерпілій ОСОБА_40 ;

34). 03.07.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 1630 грн, які належали потерпілій ОСОБА_41 ;

35). 15.07.2023 та 26.07.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 2381 грн, які належали потерпілій ОСОБА_42 ;

36). 16.07.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 547 грн, які належали потерпілій ОСОБА_43 ;

37). 18.07.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 900 грн, які належали потерпілій ОСОБА_44 ;

38). 19.07.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 530 грн, які належали потерпілій ОСОБА_45 ;

39). 19.07.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 890 грн, які належали потерпілій ОСОБА_46 ;

40). 20.07.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 1435 грн, які належали потерпілій ОСОБА_47 ;

41). 30.07.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 350 грн, які належали потерпілій ОСОБА_48 ;

42). 31.07.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 879 грн, які належали потерпілій ОСОБА_49 ;

43). 05.08.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 620 грн, які належали потерпілій ОСОБА_50 ;

44). 05.08.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 520 грн, які належали потерпілій ОСОБА_51 ;

45). 13.08.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 959 грн, які належали потерпілій ОСОБА_52 ;

46). 18.08.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 1040 грн, які належали потерпілій ОСОБА_53 ;

47). 21.08.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 989 грн, які належали потерпілій ОСОБА_54 ;

48). 25.08.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 500 грн, які належали потерпілій ОСОБА_55 ;

49). 30.08.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 1050 грн, які належали потерпілій ОСОБА_56 ;

50). 04.09.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 400 грн, які належали потерпілій ОСОБА_57 ;

51). 05.09.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 570 грн, які належали потерпілій ОСОБА_58 ;

52). 09.09.2023 ОСОБА_5 заволоділа шляхом обману 3125 грн, які належали потерпілій ОСОБА_59 ..

Кропивницький апеляційний суд ухвалою від 12 грудня 2024 року задовольнив апеляційну скаргу прокурора, а скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 задовольнив частково - змінив вирок стосовно ОСОБА_5 - на підставі

п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК закрив кримінальне провадження за ч. ч. 3, 4 ст. 190 КК за епізодами від:

1). 14.11.2022 щодо потерпілої ОСОБА_8 ;

2). 15.12.2022 щодо потерпілої ОСОБА_9 ;

3). 06.03.2023 щодо потерпілої ОСОБА_10 ;

4). 11.03.2023 щодо потерпілої ОСОБА_11 ;

5). 12.03.2023 щодо потерпілілої ОСОБА_12 ;

6) 27.03.2023 щодо потерпілі лої ОСОБА_13 ;

7). 07.04.2023 щодо потерпілої ОСОБА_14 ;

8). 28.04.2023 щодо потерпілої ОСОБА_15 ;

9). 30.04.2023 щодо потерпілої ОСОБА_16 ;

10). 01.05.2023 щодо потерпілої ОСОБА_17 ;

11). 03.05.2023 щодо отерпілої ОСОБА_18 ;

12). 04.05.2023 щодо потерпілої ОСОБА_19 ;

13). 08.05.2023 щодо потерпілої ОСОБА_20 ;

14). 08.05.2023 щодо потерпілої ОСОБА_21 ;

15). 12.05.2023 щодо потерпілої ОСОБА_22 ;

16). 13.05.2023 щодо потерпілої ОСОБА_23 ;

17). 15.05.2023 щодо потерпілої ОСОБА_24 ;

18). 16.05.2023 щодо потерпілої ОСОБА_25 ;

19). 18.05.2023 щодо потерпілої ОСОБА_26 ;

20). 19.05.2023 щодо потерпілої ОСОБА_27 ;

21). 20.05.2023 щодо потерпіло ОСОБА_28 ;

22). 25.05.2023 щодо потерпілої ОСОБА_30 ;

23). 28.05.2023 щодо потерпілої ОСОБА_31 ;

24). 30.05.2023 щодо потерпілої ОСОБА_32 ;

25). 30.05.2023 щодо потерпілої ОСОБА_60 ;

26). 11.06.2023 щодо потерпілої ОСОБА_35 ;

27). 11.06.2023 щодо потерпілої ОСОБА_36 ;

28). 12.06.2023 щодо потерпілої ОСОБА_37 ;

29). 26.06.2023 щодо потерпілої ОСОБА_39 ;

30). 29.06.2023 щодо потерпілілої ОСОБА_40 ;

31). 03.07.2023 щодо потерпілої ОСОБА_61 ;

32). 15.07.2023 щодо потерпілої ОСОБА_42 ;

33). 16.07.2023 щодо потерпілої ОСОБА_43 ;

34). 18.07.2023 щодо потерпілої ОСОБА_44 ;

35). 19.07.2023 щодо потерпілої ОСОБА_45 ;

36). 19.07.2023 щодо потерпілої ОСОБА_46 ;

37). 20.07.2023 щодо потерпілої ОСОБА_62 ;

38). 30.07.2023 щодо потерпілілої ОСОБА_63 ;

39). 31.07.2023 щодо потерпілої ОСОБА_49 ;

40). 05.08.2023 щодо потерпілої ОСОБА_50 ;

41). 05.08.2023 щодо потерпілої ОСОБА_51 ;

42). 13.08.2023 щодо потерпілої ОСОБА_52 ;

43). 18.08.2023 щодо потерпілої ОСОБА_53 ;

44). 21.08.2023 щодо потерпілої ОСОБА_54 ;

45). 25.08.2023 щодо потерпілої ОСОБА_55 ;

46). 30.08.2023 щодо потерпілої ОСОБА_56 ;

47). 04.09.2023 щодо потерпілої ОСОБА_57 ;

48). 05.09.2023 щодо потерпілої ОСОБА_58 ;

оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Постановив вважати засудженою ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 190 КК за епізодами від:

1). 24.05.2023 щодо потерпілої ОСОБА_29 ;

2). 30.05.2023 щодо потерпілої ОСОБА_33 ;

3). 15.06.2023 щодо потерпілої ОСОБА_38 - до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

за ч. 4 ст. 190 КК за епізодом від 09.09.2023 року щодо потерпілої ОСОБА_64 - до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці, в іншій частині вирок залишив без змін.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженої, просить змінити постановлені стосовно ОСОБА_5 вирок і ухвалу в частині призначеного покарання та звільнити її від відбування призначеного покарання з випробуванням. Обгрунтовуючи свої вимоги, захисник посилається на те, що його підзахисна є інвалідом 3 групи, має вроджену аномалію розвитку головного мозку, у зв`язку з чим потребує отримання медичної допомоги, до того ж, вона частково відшкодувала шкоду двом потерпілим, а кримінальні правопорушення вчинила через тяжкий матеріальний стан. Вважає, що наявність вказаних обставин у сукупності з іншими обставинами, встановленими у цьому провадженні, давали підстави судам зробити висновок про можливість засудження ОСОБА_5 без реального відбування покарання і звільнення її від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи та додані до неї копії судових рішень, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити виходячи з наступного.

За правилами ч. 2 ст. 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

З копії вироку вбачається, що судовий розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 здійснено відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальнихправопорушень та правильність кваліфікації її дій за частинами 3, 4 ст. 190 КК у касаційній скарзі не оспорюються.

Доводи захисника щодо невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі засудженої, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК, суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Виходячи з мети покарання й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При цьому суд наділений дискреційними повноваженнями обрати винній особі вид і розмір заходу примусу в межах санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (наприклад, у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, належним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Згідно з ст. 414 КПК невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з позиції суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом (хоча й у межах відповідної санкції статті) видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначено, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

За правилами ст. 75 КК, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При цьому, суд має належним чином дослідити й оцінити всі обставини, що мають значення для кримінального провадження, та врахувати, що звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується лише у тому разі, коли для цього є умови і підстави, визначені ст. 75 КК.

Підставою для звільнення особи від відбування покарання з випробуванням є переконання суду, викладене у мотивованому висновку про можливість її виправлення без відбування покарання. Висновок суду має ґрунтуватися на тих відомостях, які він оцінює на час ухвалення вироку, зокрема, відомостях про вчинений особою злочин, зміст мети й мотивів протиправної поведінки, тривалість та інтенсивність протиправної діяльності, наявність чи відсутність судимості в особи, що притягується до кримінальної відповідальності. Крім того, важливе значення для вирішення питання про звільнення від відбування покарання з випробуванням мають відомості, що характеризують: особистісні прояви винуватого в головних сферах життєдіяльності; його соціально-демографічні властивості; спосіб життя; соціальні зв`язки; посткримінальну поведінку; наявність джерел правомірного отримання доходів для забезпечення власних потреб та осіб, які знаходяться на його утриманні; наскільки його ціннісні орієнтири співпадають з загальнопоширеними в суспільстві нормами моралі; соціально-психологічну характеристику винуватого тощо.

Вказаних вимог судами першої та апеляційної інстанцій дотримано.

За вироком суду ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці. При цьому з касаційної скарги захисника не убачається, що зазначене покарання є явно несправедливим та таким, яке не відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі винної у зв`язку з його суворістю.

Як видно зі змісту копії оскаржуваного вироку, суд, обираючи

ОСОБА_5 вид та міру покарання, належним чином врахував характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винної та всі інші обставини, які відповідно до положень КК, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

При цьому місцевий суд, взяв до уваги, зокрема, ступінь тяжкості вчиненихкримінальнихправопорушень, дані про її особу, а саме, те, що вона раніше не судима, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо. Також судом враховано обставини, які пом`якшують покарання - визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та відсутність обставин, які його обтяжують.

Враховуючи вищенаведене, місцевий суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі, яке слід відбувати в умовах ізоляції від суспільства.

Не погодившись з вироком суду,захисник звернувся з апеляційною скаргою, за результатами розгляду якої, суд апеляційної інстанції залишив її без задоволення в частині призначення покарання, а вирок стосовно ОСОБА_5 в цій частині без змін.

Мотивуючи своє рішення, апеляційний суд вказав, що під час призначення

ОСОБА_5 покарання суд першої інстанції дотримався вимог кримінального закону, врахував усі обставини справи у їх сукупності, дані про її особу, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що виправлення та перевиховання останньої можливе лише з ізоляцією її від суспільства з огляду на встановлені обставини справи, зокрема, те, що вона вчинила злочинні дії стосовно 52 потерпілих, яким заподіяно майнову шкоду на загальну суму 58 351 грн, до того ж, під час досудового розслідування та розгляду справи у суді першої інстанції, обвинувачена на вчиняла дій, щодо відшкодування завданих збитків потерпілим.А відшкодування завданої майнової шкоди двом потерпілим із 52, після ухвалення вироку місцевим судом, апеляційний суд розцінив не як дії з метою виправити ситуацію, а з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення.

Також суд апеляційної інстанції визнав необгрунтованими посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_5 буде позбавлена можливості отримувати медичну допомогу в місцях позбавлення волі, оскільки діагноз останньої, згідно з консультативним висновком спеціаліста КНП «Уманська центральна районна лікарня» Палонської сільської ради від 22 серпня 2024 року, не є таким, що унеможливлює відбування покарання ОСОБА_5 у місцях позбавлення волі та отримання необхідного лікування.

Отже, колегія суддів ВерховногоСуду вважає, що за встановлених фактичних обставин цього кримінального провадження, даних про особу засудженої, призначене ОСОБА_5 покарання є справедливим і співмірним характеру вчинених дій, а тому Суд не вбачає підстав вважати таке покарання явно несправедливим через суворість.

На переконання Суду, у даному випадку засудженійпризначено покарання, яким в повній мірі досягається мета покарання, і саме таке покарання буде достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Переконливих доводів, які би ставили під сумнів законність оскаржуваних судових рішень, умотивованість їх висновків з питань правильності застосування закону України про кримінальну відповідальність під час призначення покарання, визначення порядку його відбування та справедливості обраного заходу примусу, захисником у касаційній скарзі не наведено.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, зважаючи на зміст касаційної скарги, не встановлено.

З урахуванням викладеного, обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою

захисника ОСОБА_4 на вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 15 липня 2024 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від

12 грудня 2024 року стосовно засудженої ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3