Справа № 761/8697/25
Провадження № 1-кс/761/6385/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_3 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №000040 від 11.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про тимчасовий доступ до речей та документів

в с т а н о в и в:

Старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором відділу Київської міської прокуратури по кримінальному провадженню № 000040 від 11.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, в якому просить: надати старшому слідчому слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 , слідчим із групи слідчих у кримінальному провадженні, а також за їх дорученням оперативним працівникам на огляд та вилучення оригіналів документів, що знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ), за адресою: АДРЕСА_1 , з можливістю вилучити завірені копії матеріалів негласних слідчих (розшукових) дії відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проведених cлідчим управлінням ГУНП в Дніпропетровській області у рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000122 від 10.05.2023, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 365-2, ч. 3 ст. 362 КК України, включаючи: клопотання, ухвали, протоколи, електронні носії інформації, а також іншої інформації (документів, як в електронному, так і в паперовому форматі), електронних носіїв відносно останнього.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СУ ГУ НП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000040 від 11.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що наприкінці 2023 року, група невстановлених осіб, діючи за попередньою змовою, шляхом обману, використовуючи завідомо підробні документи, незаконно заволоділи правом власності на квартиру АДРЕСА_2 , вартістю 1 204 000 грн., що належить ОСОБА_5 , чим спричинили останній матеріальної шкоди в особливо великих розмірах.

Допитана як потерпіла ОСОБА_5 , повідомила, що в квартирі АДРЕСА_2 остання проживала з 1964 року разом з матір`ю ОСОБА_6 , батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та бабусею ОСОБА_8 Квартиру АДРЕСА_2 , батько ОСОБА_7 отримав від держави згідно ордеру, який надавав йому право приватизації майна, так як хворів відкритою формою туберкульозу. Проте, оформити право власності на вказану квартиру її батько так і не встиг, оскільки помер. В 2004 році ОСОБА_5 переїхала разом з хворою мамою у свою комунальну квартиру АДРЕСА_3 , у якій її хрещена матір подарувала їй дві кімнати, оскільки з квартири по ОСОБА_9 їздити щодня до роботи було далеко. Після звільнення ОСОБА_5 з університету за основним місцем роботи, остання уже не мала можливості сплачувати комунальні послуги за дві квартири, тому наприкінці 2023 року вирішила приватизувати квартиру АДРЕСА_2 . З цією метою вона звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_4 , де дізналась що 10.08.2022 право власності на квартиру її покійного батька зареєстровано за нею. Згідно інформації працівника ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на квартиру було зареєстроване згідно документів, наданих громадянином ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який діяв від її імені згідно довіреності № 531, виданої начебто нею, та посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , що для неї стало новиною, оскільки ОСОБА_10 вона не знає та такої довіреності на останнього не видавала. ОСОБА_10 , на підставі вказаної довіреності звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 , де отримав свідоцтво про право власності № 63 від 26.05.2023 засвідчене керівником органу приватизації ОСОБА_12 .

Встановлено, що в подальшому, 28.08.2023 приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_13 засвідчено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , (запис у реєстрі вчинення нотаріальних дій № 482), де продавцем виступила ОСОБА_5 , а покупцем ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Потерпіла ОСОБА_5 заперечує даний факт, вказує що такого Договору купівлі-продажу вона не підписувала, квартиру АДРЕСА_2 , не продавала, з ОСОБА_14 не знайома.

15.01.2024 приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_15 засвідчено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , (запис у реєстрі вчинення нотаріальних дій № 146), де продавцем виступив ОСОБА_14 , а покупцем ОСОБА_16 .

Факт вчинення кримінального правопорушення також підтверджується показаннями свідків, а саме, ОСОБА_17 , яка повідомила, що була сусідкою ОСОБА_5 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_4 , а потім кудись переїхала. В подальшому з 2022 року до квартири почали навідуватися невідомі особи, один з яких представлявся племінником ОСОБА_5 , а інший ОСОБА_18 . Приблизно у вересні 2023 року, вказані особи та не відома жінка почали вивозити речі із квартири АДРЕСА_2 . Чоловік на ім`я ОСОБА_18 повідомив, що є власником вказаної квартири.

В ході допиту свідка ОСОБА_19 , остання повідомила, що проживає за адресою АДРЕСА_4 з 1974 року, та була сусідкою ОСОБА_5 , однак остання за адресою АДРЕСА_5 не проживає з 2018 року. Повідомила що з 2022 року до квартири навідувалися невідомі особи, які вивозили речі з квартири , один з них показував довіреність на квартиру, яка була видана ОСОБА_5 . Потім приблизно в 2023 році ОСОБА_19 бачила, що до квартири АДРЕСА_6 невідомі особи змінювали замок до вхідних дверей.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - на даний час право власності на кв. АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_16 на підставі договору купівлі-продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15 .

З огляду на все вищевикладене у слідства виникли всі підстави вважати, що при посвідченні приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_13 договору купівлі-продажу № 482 від 28.08.2023 квартири АДРЕСА_2 , укладеного начебто між ОСОБА_5 (продавець) та ОСОБА_14 (покупець), від імені ОСОБА_5 діяла невстановлена особа, яка використовувала підроблений паспорт громадянина України та свідоцтво про право власності на квартиру№ 63 від 26.05.2023 засвідчене керівником органу приватизації ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_12 , що було видане на підставі фіктивної Довіреності, яке було видане на ім`я ОСОБА_10 від імені ОСОБА_5 від 10.08.2022 зареєстровано в реєстрі за № 531 та посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 що зберігається у офісі нотаріуса за адресою: АДРЕСА_7 , гр. прим. №9, прим. з №1 по №5, літ. А, в результаті чого правопорушники незаконно отримали у своє володіння з правом подальшого розпорядження (продажу добросовісним набувачам з метою легалізації майна здобутого злочинним шляхом), квартиру належну ОСОБА_5 .

Окрім цього, під час проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження було встановлено, що оперативними працівниками УСР ДСР у Київській обл., під час супроводження вказаного кримінального провадження стало відомо про те, у ході проведення досудового розслідування, виявлено що в квітні 2024 року група невстановлених осіб, діючи за попередньою змовою, шляхом обману, використовуючи завідомо підробні документи незаконно заволоділи правом власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_8 .

Так, оперативними працівниками УСР ДСР у Київській обл., зокрема під час супроводження вказаного кримінального провадження стало відомо про те що з номеру телефону, яким користується один із фігурантів вказаного кримінального провадження, в мережі Інтернет на сайті оголошень « ІНФОРМАЦІЯ_8 » було розміщено оголошення про продаж квартири - «Продам квартиру по Дегтярівській».

В подальшому було встановлено, що вказаним об`єктом нерухомості є квартира АДРЕСА_9 . Під час проведення перевірочних заходів оперативними працівниками було встановлено, що у вказаній квартирі до 01.11.2020 проживав: ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрований за тією ж адресою, тобто за адресою: АДРЕСА_8 .

01.11.2020 у квартирі АДРЕСА_9 громадянин ОСОБА_20 помер без ознак насильницької смерті.

В подальшому встановлено, що 19.01.2024, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_21 посвідчує свідоцтво про право на спадщину за заповітом та спадкоємцем визнає громадянина: ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_10 .

Згідно відповіді ІНФОРМАЦІЯ_11 за вихідним № 19-80808/18/24-вих. від 20.11.2024, встановлено, ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_10 згідно паспорта серії НОМЕР_2 виїхав за межі України 24.11.2022 та до теперішнього часу до України не повернувся.

Проте незважаючи, на те, що ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_10 виїхав за межі України, 23.01.2024 приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_21 посвідчує договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_9 між громадянином ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та громадянином: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований АДРЕСА_11 .

Через деякий час, гр. ОСОБА_4 через логістичну компанію ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_12 », надіслав документи на вказану квартиру до міста Києва, які отримав один із фігурантів вказаного кримінального провадження. В подальшому фігуранти вказаного кримінального правопорушення розмістили оголошення на сайті « ІНФОРМАЦІЯ_13 » з приводу продажу квартири АДРЕСА_9 . Після розміщення оголошення на сайті оголошень « ІНФОРМАЦІЯ_8 », фігуранти вказаного кримінального правопорушення вищевказану квартиру почали показувати потенційним покупцям для продажу.

Таким чином, перебуваючи у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_21 правопорушники незаконно оформили спадщину (а саме свідоцтво про право на спадщину серія та номер 64 від 19.01.2024), а саме квартиру АДРЕСА_9 , на ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_10 , та який фактично виїхав за кордон, проте, нібито, 23.01.2024, перебуваючи у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_21 , продав вказану квартиру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та отримали у своє володіння квартиру з правом подальшого розпорядження (продажу добросовісним набувачам з метою легалізації майна здобутого злочинним шляхом).

Під час проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що cлідчим управлінням ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000122 від 10.05.2023 за ч. 2 ст. 146, ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 365-2, ч. 3 ст. 362 КК України.

23.10.2024 року в порядку ст.ст. 276-278 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 5 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження cлідчим управлінням ГУНП в Дніпропетровській області було проведено негласні слідчі (розушкові) дії відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є фігурантом кримінального провадження за № 000040 від 11.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, досудове розслідування, яке здійснюється слідчим управлінням ГУНП у м. Києві.

Враховуючи вищевикладене, що матеріали негласних слідчих (розшукових) дії відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проведенні ІНФОРМАЦІЯ_14 мають суттєве значення до проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 000040 від 11.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України виникла необхідність в проведенні тимчасового доступу до матеріалів кримінального провадження № 0000122 від 10.05.2023 за ч. 2 ст. 146, ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 365-2, ч. 3 ст. 362 КК України, які знаходяться в ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ), за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження було скеровано запит до ІНФОРМАЦІЯ_14 щодо надання інформації по результатам проведення негласних слідчих (розшукових) по кримінальному провадженню за № 0000122 від 10.05.2023.

12.03.2025 до слідчого управління надійшла відповідь ІНФОРМАЦІЯ_15 , що по матеріалах кримінального провадження відомості про яке, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000122 від 10.05.2023 за ч. 2 ст. 146, ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 365-2, ч. 3 ст. 362 КК України, дійсно, проводилися негласні слідчі (розшукові) дії відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за результатами якого складені наступні протоколи зокрема: Протокол № 3/105-5110 від 30.09.2023, оптичний носій №6574т від 11.07.2023 (з яких знято гриф секретності); Протокол № 3/105-5111 від 30.09.23 оптичний носій №6821т від 20.09.2023 (з яких знято гриф секретності)

Старший слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, на задоволенні клопотання наполягав з підстав, зазначених у клопотанні.

Вивчивши клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження № 000040 від 11.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

Згідно вимог ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до п. 4 ст. 162 Кримінального процесуального кодексу України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах та документах належать відомості, які можуть становити комерційну таємницю.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

У відповідності з вимогами ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст.ст. 91, 92 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Обґрунтованість ухвали означає відповідність висновків слідчого судді у рішенні фактичним обставинам, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, що визначені ст. 91 КПК України.

Таким чином, для винесення обґрунтованого рішення по справі, обставини справи мають бути підтверджені допустимими, належними, достовірними та достатніми доказами.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Разом з тим, у розумінні статті 94 КПК України слідчий суддя для прийняття вмотивованого та обґрунтованого рішення повинен оцінити сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, а вказане аналітичне дослідження є єдиним доказом, на якому ґрунтується подане клопотання.

При цьому, слідчим не доведено наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

За п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

За п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на зазначене, слідчий суддя прийшов до висновку про необґрунтованість клопотання.

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_3 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №000040 від 11.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про тимчасовий доступ до речей та документів - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: