Справа № 747/576/23
Провадження № 1-кп/747/5/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2025 року селище Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Талалаївка кримінальне провадження № 0000099 від 21 серпня 2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Талалаївка Чернігівської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовозобов`язаного, такого, що не працює, раніше не судимого, -

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

21 серпня 2023 року близько 18.00 годин на подвір`ї будинку по АДРЕСА_2 між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на ґрунті неприязних відносин виник словесний конфлікт. Під час конфлікту ОСОБА_3 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого, наніс ОСОБА_6 один удар кулаком в обличчя, від якого ОСОБА_6 впав на спину, а ОСОБА_3 , продовжуючи умисні дії, наніс йому не менше двох ударів ногами та руками по голові та тулубу, чим спричинив тілесне ушкодження у вигляді забійної рани перенісся, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 263 від 25.09.2023 року відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад, та тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки, закритого перелому VІІІ ребра зліва, підшкірної емфіземи, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 263 від 25.09.2023 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я терміном більше 21 дня.

Окрім того, намагаючись зупинити конфлікт між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , в бійку втрутився ОСОБА_5 , який став між чоловіками та закрив своїми руками ОСОБА_6 від ОСОБА_3 , чим викликав невдоволення та в подальшому на ґрунті раптово виниклого неприязного відношення ОСОБА_3 , діючи умисно, завдав ОСОБА_5 один удар ступнею ноги по лівій руці, чим спричинив йому тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому основи проксимальної фаланги четвертого пальця лівої кисті зі зміщенням уламків, яке відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 242 від 19.09.2023 відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я терміном більше 21 дня. Не зупиняючись на цьому ОСОБА_3 наніс ОСОБА_5 ще один удар кулаком в область голови, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 242 від 19.09.2023 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, своїми діями, які виразились в нанесенні потерпілим умисних середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у ст 121 КК України, але такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному не визнав і суду показав, що 21 серпня 2023 року у вечірній час він разом за своєю співмешканкою ОСОБА_7 був у неї вдома, туди прийшли ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які були в нетверезому стані. Після цього ОСОБА_6 почав вимагати у своєї колишньої співмешканки ОСОБА_8 , щоб вона дала йому погуляти з донькою, махав руками і погрожував, штовхнув ОСОБА_3 в груди рукою, після цього обвинувачений вдарив ОСОБА_6 , можливо і в обличчя, не пам`ятає, той упав, лежачого він не бив. В цей час збоку ОСОБА_5 ударив обвинуваченого чимось по голові, ОСОБА_6 також ударив його штахетиною із забору, і у нього були тілесні ушкодження. ОСОБА_5 він не бив зовсім.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його винуватість повністю підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.

Показами допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_5 , який суду показав, що його внучка ОСОБА_9 раніше проживала з ОСОБА_6 , у них спільна дитина, і він, коли той був у відпустці, попросив ОСОБА_9 надати можливість йому побачитись з дитиною. 21 серпня 2023 року у вечірній час він зустрів ОСОБА_6 , який ішов до ОСОБА_9 додому, вони пішли разом. ОСОБА_9 з подругою стояли на порозі будинку, збоку несподівано вибіг ОСОБА_10 і вдарив ОСОБА_6 по обличчю, пішла кров, ОСОБА_6 упав. Після цього ОСОБА_3 бив ОСОБА_6 лежачого ногами, той прикривав руками голову, лежачи на землі. Потерпілий заступився за ОСОБА_6 , ОСОБА_3 ударив і його ногою по лівій руці, потім по голові. Щоб якось захистити ОСОБА_6 і себе, потерпілий вдарив ОСОБА_3 штахетиною, він вихватив її і пішов.

У зв`язку з тим, що потерпілий ОСОБА_6 , перебуваючи в лавах ЗСУ, загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.67), тому ухвалою суду від 13 червня 2024 року судом було залучено до участі у справі у якості потерпілого матір загиблого потерпілого - ОСОБА_11 . Потерпіла надала до суду заяву про розгляд кримінального провадження без її участі, і міру покарання просила винести на розсуд суду (а.с.84).

Показами свідка ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні показала, що 21 серпня 2023 року у вечірній час вона була вдома у своєї подруги ОСОБА_13 , коли до неї прийшли її дід ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , який хотів побачити дитину. ОСОБА_3 почав говорити ОСОБА_6 , що це не його дитина, ОСОБА_6 почав махати руками, ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_6 в обличчя, той упав на землю, обличчя було в крові. Чи далі бив ОСОБА_3 ОСОБА_6 свідок не пам`ятає. Після цього дід ОСОБА_14 почав розбороняти їх, ударив ОСОБА_3 по голові штахетиною, що було далі, свідок не бачила, пішла в хату з дитиною ОСОБА_9 .

Крім того, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 також підтверджується:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.08.2023, згідно з яким посадова особа Прилуцького РВП прийняла від ОСОБА_6 заяву про те, що 21.08.2023 року близько 18.10 год в с Стара Талалаївка його побив ОСОБА_3 , бив ногами і штахетиною (а.с.159)

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.08.2023, згідно з яким посадова особа Прилуцького РВП прийняла від ОСОБА_5 заяву про те, що 21.08.2023 року близько 18.10 год в с Стара Талалаївка його побив ОСОБА_3 , бив ногами і штахетиною (а.с.160)

- витягом з ЄРДР № 0000099 від 21 серпня 2023 року, відповідно до якого 21.08.2023 в 22:56 год надійшла заява ОСОБА_5 , у якій він просить притягнути до відповідальності місцевого жителя ОСОБА_3 , який перебуваючи поруч з господарством спричинив заявнику тілесні ушкодження, що мало місце 21.08.2023 (а.с.133-134)

- витягом з ЄРДР № 0000101 від 22 серпня 2023 року, відповідно до якого 22.08.2023 в 16:08 год надійшла заява ОСОБА_6 , у якій він просить притягнути до відповідальності місцевого жителя ОСОБА_3 за нанесення тілесних ушкоджень заявнику, що мало місце 21.08.2023 в с Стара Талалаївка (а.с.135-136)

- постановою прокурора Прилуцької окружної прокуратури від 29.09.2023 року про об`єднання матеріалів досудових розслідувань, згідно якої матеріали досудових розслідувань № 0000099 та № 0000101 об`єднано в одне кримінальне провадження № 0000099 (а.с.153-154)

- висновком експерта № 242 від 19.09.2023 судово медичної експертизи, відповідно до якого у ОСОБА_5 мали місце наступні тілесні ушкодження закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, закритий перелом основи проксимальної фаланги четвертого пальця лівої кисті зі зміщенням уламків. Дані тілесні ушкодження виникли від двох травматичних дій тупих предметів за механізмом удару, по давності можуть відповідати 21.08.2023. Тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому основи проксимальної фаланги четвертого пальця лівої кисті зі зміщенням уламків відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я терміном більше 21 дня. Тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Враховуючи характер тілесних ушкоджень вони могли утворитись від дії тупих предметів з обмеженою поверхнею, якими могли бути як рука так і нога сторонньої особи. Під час отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_5 міг знаходитись як в горизонтальному так і у вертикальному положенні (а.с.164-166)

- додатковим висновком експерта № 282 від 29.09.2023 (до висновку експерта № 242 від 19.09.2023), відповідно до якого у ОСОБА_5 мали місце наступні тілесні ушкодження закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, закритий перелом основи проксимальної фаланги четвертого пальця лівої кисті зі зміщенням уламків. Ушкодження могли утворитись від дії тупих предметів з обмеженою поверхнею, якими, в тому числі, могли бути як руки так і ноги сторонньої особи (осіб), та могли утворитись в тому числі за обставин, вказаних ним під час проведення слідчого експерименту від 21.09.2023 та допиту його як потерпілого від 25.08.2023 (169-172)

- висновком експерта № 263 від 25.09.2023 судово медичної експертизи, відповідно до якого у ОСОБА_6 мали місце наступні тілесні ушкодження закрита травма грудної клітки, закритий перелом VІІІ ребра зліва, підшкірна емфізема, забійна рана перенісся. Дані тілесні ушкодження виникли не менше ніж від двох травматичних дій тупого предмету за механізмом удару, по давності можуть відповідати 21.08.2023. Тілесне ушкодження у вигляді забійної рани перенісся відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки, закритого перелому VІІІ ребра зліва, підшкірної емфіземи відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я терміном більше 21 дня. Зазначені тілесні ушкодження могли утворитись від дії тупих предметів з обмеженою поверхнею, якими могли бути як руки так і ноги сторонньої особи, та могли утворитись, в тому числі, за обставин, викладених в протоколі допиту. Під час отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_6 міг знаходитись як в горизонтальному так і у вертикальному положенні. (а.с.176-180)

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 21.09.2023 року, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_5 , під час якого потерпілий ОСОБА_5 продемонстрував, як саме і де ОСОБА_3 наносив йому удари під час бійки 21 серпня 2023 року (а.с.181-185)

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 26.09.2023 року, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_6 , під час якого потерпілий ОСОБА_6 продемонстрував, як саме і де ОСОБА_3 наносив йому удари під час бійки 21 серпня 2023 року (а.с.186-192)

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 26.09.2023 року, проведеного за участю свідка ОСОБА_12 , під час якого свідок продемонструвала, як саме і де ОСОБА_3 наносив удари ОСОБА_6 та ОСОБА_5 під час бійки 21 серпня 2023 року (а.с.193-199) В судовому засіданні також оглядався і відеозапис слідчого експерименту, проведеного за участі свідка ОСОБА_12 , на якому вона вказала, як саме і де ОСОБА_10 наносив удари ОСОБА_6 .

Дані протоколи проведення слідчих експериментів за участю потерпілих та свідка покладаються судом у основу рішення, оскільки слідчим при проведенні слідчої дії дотримано вимоги ст. 240 КПК України, містять відомості про обставини спричинення потерпілим тілесних ушкоджень, тому суд їх визнає належними та допустимими доказами. Показання допитаних в судовому засіданні свідка та потерпілого, є логічними, послідовними та такими, що узгоджуються як між собою, так і з письмовими доказами, підстав не довіряти їм немає, а тому суд приходить до висновку, що такі покази слід визнати належними і достовірними доказами вчинення обвинуваченим інкримінованого злочину.

Крім того суд вважає за необхідне зазначити, що у обвинуваченого за результатами конфлікту не було жодних ушкоджень, у той час як у двох інших учасників з`явилися від дій обвинуваченого значні тілесні ушкодження, що прямо вказує на те, у кого був стан оборони і хто спричинював тілесні ушкодження та умисність нанесення ним ударів потерпілим.

Судом в ході судового розгляду були досліджені всі процесуальні джерела доказів у відповідності до ст. 84 КПК України, які були заявлені та надані сторонами на підтвердження обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні згідно ст 91 КПК України, в обсязі, визначеному відповідно до ч. 2 ст. 349 КПК України та в порядку, передбаченому § 3 глави 28 КПК України - судом було процесуально постановлено ухвалу про дослідження джерел доказування, передбачених ст. 84 КПК України - допит обвинуваченого, потерпілих, свідків, дослідження документів та висновків експертів, які містять відомості, передбачені ст. 91 КПК України. Про дослідження будь-яких інших джерел доказування сторони не зазначали, клопотань про долучення, дослідження або перевірку таких доказів до суду не надходило, сторони висловили свою думку про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами.

Показання обвинуваченого про те, що він наніс потерпілому ОСОБА_6 виключно один удар, та про те, що потерпілого ОСОБА_5 він взагалі не бив, суд розцінює як захисну позицію з метою пом`якшити кримінальну відповідальність. Такі показання обвинуваченого спростовуються абсолютно усіма дослідженими доказами, у тому числі і тими, які мають повністю об`єктивний характер. На умисність спричинення тілесних ушкоджень вказують і всі інші докази, зокрема і висновки судово-медичних експертиз у потерпілих виявлено чисельні ушкодження і з врахуванням місць розташування ушкоджень на потерпілих, удари по ним наносились не випадково та неодноразово, потребували спрямованості, системності дій з достатньою силою.

На підставі викладеного, оцінивши наведені докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 в межах висунутого обвинувачення, є доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у ст 121 КК України, але такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Призначаючи покарання суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Тобто загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації призначення покарання, завданням якої є виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про призначення покарання.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, за яким кваліфіковано дії обвинуваченого, відноситься до нетяжкого злочину. Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, в ході судового розгляду не встановлено. До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, суд відносить вчинення злочину відносно особи похилого віку, оскільки зазначена обставина усвідомлювалась обвинуваченим під час спричинення потерпілому ОСОБА_5 , 1942 року народження, тілесних ушкоджень. Обвинувачений раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, як особа, яка алкогольними напоями не зловживає, громадський порядок та спокій громадян не порушує. Також при призначенні покарання суд враховує позицію потерпілого ОСОБА_5 , висловлену ним в судових дебатах, та позицію потерпілої ОСОБА_11 , висловленої нею в заяві, про призначення обвинуваченому покарання згідно закону; та ту обставину, що обвинувачений вину не визнав, у скоєному не покаявся, не попросив пробачення за скоєне у потерпілого ОСОБА_5 та у матері загиблого воїна - потерпілого ОСОБА_6 .

При призначенні покарання судом не враховується досудова доповідь органу пробації від 08.12.2023 року (а.с.33-36) про можливість призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст 75 КК України з встановленням іспитового строку, оскільки такий висновок зроблений органом пробації на підставі того, що ОСОБА_3 , зі слів, свою провину повністю визнав та розкаявся, і тому є підстави для встановлення йому іспитового строку, так як ризик вчинення повторного кримінального правопорушення визначений як середній. Але в ході розгляду справи обвинувачений ОСОБА_3 свою вину не визнавав, переховувався від суду, не з`являвся в судові засідання, в зв язку з чим судом неодноразово постановлялись ухвали про його примусовий привід 10.07.2024, 22.07.2024, 13.08.2024, 24.09.2024, які не виконувались посадовими особами Прилуцьким РВП по причині того, що обвинувачений був відсутній по місцю проживання (а.с.87-88, 101, 103, 118-121). Тому судом з цих підстав під час розгляду справи відносно обвинуваченого ухвалою від 22 листопада 2024 року за клопотанням прокурора застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з терміном дії до 20 січня 2025 року (а.с.130-131) Таким чином, в ході розгляду справи суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав, передбачених загальними засадами призначення покарання, для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 ст 75 КК України щодо можливості звільнення від відбування покарання з випробуванням та встановлення йому іспитового строку, оскільки за змістом ст. 75 КК застосування закріплених у ній правил допустиме лише за наявності обґрунтованих підстав для висновку, що виправлення засудженого можливе без ізоляції від суспільства.

З урахуванням наведеного, беручи до уваги ступінь суспільної небезпеки та обставини скоєного злочину, відношення особи до вчиненого, позицію потерпілих, враховуючи санкцію статті, суд приходить до висновку що виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства та про призначення обвинуваченому міри покарання в межах санкції статті обвинувачення у вигляді обмеження волі, яке буде відповідати тяжкості вчиненого, обставинам кримінального провадження, особі обвинуваченого та буде обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як ним самим, так і іншими особами, та відповідати меті покарання, визначеній ст. 50 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати, судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, і призначити йому покарання за даною статтею у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців обмеження волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1