Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 511/1779/20

Номер провадження: 1-кп/511/15/25

07 квітня 2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

За участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

Прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

Обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

Потерпілих - ОСОБА_7 ,, ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Роздільна кримінальне провадження №0000464 від 18.04.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нагорне Ренійського району Одеської області, громадянина України, одруженого, особи з інвалідністю 3 групи, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 органом досудового розслідування обвинувачується в тому, що 18.04.2019 приблизно о 01:45 год. в темний час доби, керуючи належним йому технічно справним автомобілем «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух поблизу будівлі №85 по вул. Кишинівська з боку вул. Св. Інокентія в напрямку вул. Пушкінська у м. Роздільна Одеської області, будучи неуважним та проявляючи злочинну самовпевненість, порушив вимоги п. 1.5., п/п «б» п. 2.3., п. 12.3. Правил дорожнього руху України, які передбачають:

п. 1.5 - Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.3 - Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування ним у дорозі;

п. 12.3 - У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Порушення виразилось в тому, що в зазначений день та час, водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «Ford Transit», реєстраційний НОМЕР_2 , та здійснюючи рух поблизу будівлі №85 по вул. Кишинівська з боку вул. Св. Інокентія в напрямку вул. Пушкінська у м. Роздільна Одеської області, маючи об`єктивну та реальну можливість своєчасного виявлення пішоходів ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння та здійснювали рух назустріч транспортним засобам по правому краю проїзної частини автодороги, не урахував зміну дорожньої обстановки та не прийняв заходів щодо зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу аж до повної його зупинки перед лінією руху пішоходів або безпечного об`їзду місця руху пішоходів. Внаслідок своїх необережних дій та несвоєчасного реагування на зміну дорожньої обстановки, водій ОСОБА_6 допустив наїзд передньою правою частиною кузову керованого автомобіля «Ford Transit» на пішоходів ОСОБА_9 та ОСОБА_7 .

Під час дорожньо - транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці ДТП, а пішоходу ОСОБА_7 спричинені тяжкі тілесні ушкодження.

Внаслідок вищезазначеної дорожньо-транспортної пішохід ОСОБА_9 отримав наступні тілесні ушкодження: закриту черепно-мозкову травму, що поєднує: крововиливи під м`які оболонки головного мозку, численні садна і забиті рани переважно правої половини обличчя; численні ушкодження хребта: розрив атлантно-окципітального зчленування; переломи на рівні 6-7 шийних та 6-7 грудних хребців з частковим поперечним розривом стінки грудної аорти і масивним крововиливом у ліву плевральну порожнину; закриту травму грудної клітки та живота: множинні двосторонні (1-8 правих і 1-10 лівих ребер) переломи передньо-бічних і задніх відділів ребер, забиття лівої легені, поверхневі розриви правої частки печінки, смугасті садна переважно правої половини живота; морфологічні ознаки загального струсу тіла у вигляді вогнищевих крововиливів у серпоподібну та ліву половину вінцевої зв`язок печінки, у товщу корнів легень і у ділянці основи серця під епікардом; відкриті багато фрагментарні осколкові переломи верхньої третини правої і нижньої третини лівої великогомілкових кісток з поширеною рваною раною переважно з боку заднього півкола правої гомілки, рваною раною нижньої половини лівої гомілки, а також численними саднами і синцями у ділянках нижніх кінцівок; напівциркулярний розрив шкіри статевого члена (в проекції борозни його головки переважно з боку заднього півкола пеніса); синець у ділянці правого ліктя.

Смерть ОСОБА_9 знаходиться в прямому причинному зв`язку з отриманими внаслідок ДТП численними несумісними з життям вищевказаними травмами хребта (його численні переломи); тулуба (множинні переломи ребер з розривом грудної аорти).

Внаслідок вищезазначеної дорожньо-транспортної пішохід ОСОБА_7 отримав наступні тілесні ушкодження: відкритий перелом обох кісток правої гомілки в верхній третині, рвану рану правого стегна, закриту черепно-мозкову травму в формі струсу головного мозку, садна обличчя, які супроводжувались травматичним шоком,- які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Допущені водієм ОСОБА_10 порушення вимог п.1.5., п/п «б» п. 2.3., п. 12.3. Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно-небезпечних тяжких наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілому, а також заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, а також, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Але до висновків щодо недоведеності цього обвинувачення суд дійшов, провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, ураховуючи положення ст. 84 КПК України і оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності і допустимості, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у вчиненні вказаного кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що 18.04.2019 приблизно о 01:45 год. ночі їхав на своєму автомобілі «Ford Transit по вул. Кишинівська в м. Роздільна Одеської області, йшов слабий дощ, на перехресті вулиць Калініна та Водопровідної дощ посилився, пішов сильний, не сказати, що як з відра, але двірники працювали в другому положенні. Він рухався у бік м. Одеси, зі швидкістю 40-50 км/год, з ближнім світлом фар, назустріч та позаду транспортних засобів не було, їхав посередині дороги, з лівого боку було вуличне слабке зовнішнє освітлення, з правого боку проїзна частина не освітлювалась. Асфальтне дорожнє покриття було мокре, на дорозі були калюжі. В районі будинку №85 він відчув удар в правий бік свого автомобіля та не зрозумів, що це було, так як в межах видимості на проїзній частині нікого не було. Він одразу загальмував. Розбилось лобове скло праворуч. Він вийшов з автомобіля і спочатку нікого не побачив, потім попереду від автомобіля на відстані 10 метрів побачив, що на дорозі лежить чоловік обличчям до дороги, ногами до обочини, побачив кров і зрозумів, що це ДТП. Викликав поліцію та швидку. Швидка приїхала через 5-10 хвилин, констатувала смерть пішохода. Він почув стон та знайшов по правому боку обочини другого пішохода, від нього відчувався запах алкоголю. Його забрала швидка. Потім приїхала поліція. Від працівників поліції він дізнався, що приблизно за годину до ДТП вони виїжджали на побутовий конфлікт за участю обох потерпілих. Викликали обласну поліцію, знайшли понятих, почали проводити заміри. Склали схему ДТП, яку він підписав разом з понятими. Автомобіль забрав евакуатор, його відвезли в Одесу, він пройшов медичне обстеження на алкоголь. Алкоголю не виявили. В слідчому управлінні в нього відібрали пояснення та о 18:00 год відпустили. Він поїхав до лікарні до потерпілого, лікарі сказали, що до нього ніхто не приходив, та він у стані алкогольного сп`яніння, має захворювання на туберкульоз, він взяв рецепт, купив йому ліки, але спілкування з потерпілим йому не дозволили. Він заглянув до потерпілого, раніше він його не знав, той сказав, що нічого не пам`ятає. Дав номер телефона своєї матері, він їй зателефонував та вони домовились про зустріч, вони поспілкувались біля моргу, вона сказала, що до сина їй нема коли йти, вона зайнята похоронами. Він сплатив 2500 грн. за послуги моргу. На його думку, потерпілі перебували в недобудованому будинку та, коли почули звук автомобілю, вискочили на проїзджу частину зупинити автомобіль. Стверджує, що потерпілих не було на проїзній частині, вони вистрибнули на неї. Знайомі таксисти йому розказали, що потерпілі це робили вже не першій раз, щоб отримати гроші з водіїв. І потерпілий, який загинув, вже раніше потрапляв у ДТП. Про це йому повідомила дружина загиблого. Вважає себе не винуватим у ДТП. Свій автомобіль він отримав від працівників поліції . Просить виправдати його за відсутності в діях складу злочину.

Потерпіла ОСОБА_8 - дружина загиблого ОСОБА_9 та мати потерпілого ОСОБА_7 пояснила, що 18.04.2019 після 03:00 годин до неї додому приїхала поліція і повідомила, що її чоловік загинув в ДТП, а син у лікарні. Чоловік проживав з нею в одному будинку, але мав окремий вхід до своєї кімнати, тому вона навіть не знала, що його немає вдома. Приблизно через 30 хвилин вона разом з молодшим сином прийшли на місце ДТП, це було недалеко від їх будинку, бачила на дорозі труп чоловіка, який лежав обличчям до низу на відстані два будинки від автомобіля, автомобіль ОСОБА_6 пом`ятий справа, без лобового скла, старший син лежав через пів будинку на піску, але на той момент його вже увези до лікарні. Вважає, що обвинувачений їхав на великій швидкості. Він на місці стверджував, що збив бомжа. Гальмового шляху не було. На дорозі валялися речі чоловіка та сина, цигарки, осип скла була по всій дорозі на великій відстані, на обочині, на траві. Коли вона прийшла, світало, видимість була хороша, світили ліхтарі, не було кущів та поворотів, які б закривали огляд. Вона напередодні лягла спати о 22:00 год. Дощу вона не пам`ятає, було сухо, асфальт був сухий. ОСОБА_6 матеріальної допомоги їй не надавав. Він прибіг до лікарні, схопив чек у лікаря та придбав старшому сину ліки, віддав сину пакет з ліками та погрожував. З нею він зустрівся наступного дня біля поліції та дав 3000 грн на похорон. Потім дав ще 2000 грн на лікування сина. Від старшого сина вона дізналася, що він прийшов в гості до дівчини, а у той був іншій чоловік в гостях, вона викликала поліцію, і сину забризкали очі балончиком, він прийшов до батька помити очі, більше нічого не пам`ятав від отриманого струсу мозку внаслідок ДТП. ОСОБА_6 за операцію сина лікарю не платив, а вона платила чи ні не пам`ятає. ОСОБА_6 пропонував їй 350 доларів за те, щоб вона відмовилась від претензій до нього. До сина у лікарню вона прийшла в день ДТП після того, як організувала вивіз тіла чоловіка з місця ДТП. Розписки про отримані від ОСОБА_6 гроші писала ОСОБА_6 .

Потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що 18.04.2019 року він був в гостях у батька, після опівночі вони з батьком пішли за сигаретами, купили їх на заправці на вул.Калініна (Кишинівська), покурили та повертались додому по вул.Кишинівській,. Дощу не було. Йшли по дорозі на зустріч руху по лівому краю. Батько йшов ближче до дороги, а він ближче до обочини по ґрунту збоку дороги. Тротуару там нормального не було. Пройшли квартал. Коли перетнули вул.Пушкінську, вдалині побачили світло фар, хотіли перестроїтись в одну лінію, щоб батько йшов попереду, а він позаду, отямився в лікарні на витяжці з поломаною ногою. Освітлення вулиці було добре, ліхтар горів на білому будинку, по правому боку була ціла лінія ліхтарів, він добре бачив машину вдалині, майже за квартал від них з батьком. Одягнений він був у світло сині джинси, синю кофту, чорну кепку з білими літерами, синій рюкзак ніс на плечі зі світловідбивачами на лямці, на ногах кросівки червоно-сині з білою підошвою. Коли вони йшли по дорозі, починався дощ, мрячив, але зливи не було. ОСОБА_6 наїхав на нього на обочині, по якій він йшов. Напередодні на протязі всього дня він ходив по гостях та вживав алкоголь, в тому числі і у батька. Батько з ним також трохи випив горілки, приблизно 50 грамів, крім того, до них приїжджав наряд поліції із-за його дівчини, з якої вони посварилися. ОСОБА_6 , приходив до нього в лікарню, але нічим не допомагав, а хотів відправити його на поля зрошення. На слідчому експерименті ОСОБА_6 давав неправдиві свідчення, говорив про якісь кущи, яких не було, плутав сторони дороги. Крім того, автомобіль занадто сильно поливали зі шлангу, такого сильного дощу на момент ДТП не було. Раніше ні він, ні батько у ДТП не потрапляли.

Свідок ОСОБА_11 надав суду показання про те, що був понятим під час проведення слідчого експерименту. Було біля 23:00 год. Водій ОСОБА_6 їхав в автомобілі Форд, пожарний лив воду зі шлангу на лобове скло, зауважень не надходило. Вода була не схожа на дощ, вона то лилась, то не лилась, а дощ йде безперервно. Другий понятий також був, але він згодом помер.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що проїжджав на автомобілі по вул.Калініна, його зупинили працівники поліції, була аварія, ранок, але ще було темно. Бачив стояв бусік Газель, в стороні лежав труп, слідчий заміряв тормозний шлях. Асфальт був мокрий, але дощу вже не було. Він таксував всю ніч, місцями мрячив дощ в місті Роздільна.

Суд сприймає показання потерпілих та свідків як допустимі і належні докази у розумінні положень 85,86 КПК України, однак вважає за доречне оцінити їх у сукупності з іншими доказами у провадженні.

Крім показів потерпілих та свідків, на підтвердження вини ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення стороною обвинувачення надані наступні письмові докази, досліджені в судовому засіданні, а саме:

Витяг з ЄРДР №0000464 від 18.04.2019 року за ч.2 ст.286 КК України (Т.1 а.к.п 156)

-Реєстрація у Роздільнянському ВП ГУНП в Одеській області повідомлення зі служби 102 від 18.04.2019 року о 02:07 про те, що 18.04.2019 року о 02:03 у м.Роздільна по вул.Кишинівська, 89 заявник ОСОБА_6 на авто форд д/з НОМЕР_3 збив чоловіка безхатченка, який в алкогольному стані під слизнувся на дорозі та потрапив під авто заявника. Швидку заявник викликав. Зі слів заявника постраждалий нібито живий. По прибуттю СОГ на місце встановлено, що водій а/м Форд-Транзит д/з НОМЕР_3 ОСОБА_6 , рухаючись по вул. Кишинівській в м.Роздільна неподалік перехресття вулиць Пушкіна та Кишинівська навпроти буд.110 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які йшли в попутному напрямку. В наслідок ДТП ОСОБА_7 доставлено до Роздільнянської ЦРЛ з тілесними ушкодженнями: ЗЧМТ, відкритий перелом бедра, закритий перелом лівої голені, а ОСОБА_9 від отриманих травм помер на місці події. На МП виїжджали слідчі СВ ГУНП ОСОБА_13 , СВ ОСОБА_23 та СКП ОСОБА_24; (Т.1 а.к.п 157)

Протокол огляду місця події зі схемою ДТП та фототаблицею від 18.04.2019, розпочатого о 04:00 год, з якого вбачається, що на вул..Кишинівська в м.Роздільна у напрямку с.Петро-Євдокіївка у нічний час при температур повітря + 8С здійснено наїзд на пішоходів, ділянка дороги пряма, горизонтальна, нерегульована, покриття асфальто-бетонне, мокре, чисте, без багнюка та калюж, призначене для руху о двох напрямках, розділювальна суга та дорожня розмітка відсутні, бордюр відсутній, узбіччя трав`яне, тротуар відсутній, зовнішнє освітлення лівого боку по ходу руху. Загальна видимість з увімкненим ближнім світлом фар 25,5 кв.м,, об`єкти, що обмежують оглядовість з робочого місця водія у напрямку руху, праворуч та ліворуч відсутні; об`єкти до початку огляду не переміщувались. Форд- Транзит НОМЕР_3 має пошкодження передньої правої сторони, передній бампер, передній капот, права сторона лобове скло, права фара, решітка радіатора. Сліди на місці характерні по своєму слідоутворенню для наїзду на пішохода. Відсутні предмети, що обмежують видимість з місця водія. На місці пригоди виявлені предмети - черевики з обох ніг, шапка, фрагмент бамперу, а також труп чоловіка та автомобіль Форд- Транзит НОМЕР_3 . Сліди шин відсутні. Зі схеми ДТП вбачається, що ширина проїзної частини в обох напрямках складає 6,70 м, транспортний засіб правим переднім колесом знаходився на відстані 2 м від краю проїзної частини, місце наїзду на пішохода знаходиться на відстані 2,10 м від краю проїзної частини (Т.1 а.к.п 158-177);

Отже, загалом протокол ОМП дає часткове уявлення щодо дорожніх умов, як сукупності факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, наявність узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан, а так само і щодо дорожньої обстановки, як сукупності факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (відсутність дорожньої розмітки, відсутність дорожніх знаків, дорожнього обладнання), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом, які, у свою чергу, мали місце безпосередньо перед настанням самої події.

Тож, даними протоколу ОМП від 18 квітня 2019 року із додатками підтверджується безпосередньо факт настання самої дорожньо - транспортної пригоди, її час, місце та інші обставини, у тому числі й щодо учасників і наслідків, які настали в результаті наїзду автомобіля на пішоходів, а так само і певних параметрів ДТП, що у подальшому можуть бути використані при проведенні експертних досліджень як вихідні дані.

-Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 18.04.2019, відповідно до якого ОСОБА_6 не перебував у стані алкогольного сп`яніння (т.1 а.к.п. 181).

-Постанова слідчого від 18.04.2019 року, якою речовим доказом визнаний автомобіль ФОРД-ТРАНГЗИТ , р/н НОМЕР_3 (т.1 а.к.п.184-185).

-Ухвала слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 23.04.2019 року, якою клопотання слідчого ОСОБА_14 про арешт майна повернуто прокурору для усунення недоліків. (Т.1 а.к.п 186)

-Ухвала слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 02.05.2019 року , якою клопотання слідчого ОСОБА_14 про арешт майна задоволено, накладено арешт на транспортний засіб Форд-Транзит д/з НОМЕР_3 , клопотання розглянуто за участі представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_15 (Т.1 а.к.п 187).

-Висновок №373-А від 01.07.2019 року судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу, відповідно до якого ходова частина, рульове керування, гальмова система та система освітлення автомобіля Форд-Транзит д/з НОМЕР_3 на момент виникнення події цієї пригоди знаходилися в працездатному стані та дозволяли водію автомобіля контролювати, змінювати напрямок та характер руху залежно від ситуації, що виникає на дорозі (т.1 а..с.193-198).

-Довідка про погоду від 07.06.2019 №519/05-57, відповідно до якої за даними Гідрометцентру Чорного та Азовського морів 18.04.2019 року о 02:00 год. в м.Роздільна за даними метеостанції Роздільна в основний метеорологічний строк 00 год 00 хвилин та 03 год 00 хвилин спостерігалися такі погодні умови 00:00 год хмарно, без опадів, 03:00 год хмарно, невеликий дощ, кількість опадів 3.0 мм. (Т.1 а.к.п 203).

-Висновок №1602 судово-медичної експертизи від 03.08.2020, згідно якого у ОСОБА_7 виявлені наступні тілесні ушкодження: відкритий перелом обох кісток правої гомілки в верхній третині, рвану рану правого стегна, закрита черепно-мозкова травма в формі струсу головного мозку, садна обличчя, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, спричинені дією тупих твердих предметів, якими могли бути частини кузова легкового автомобіля та дорожнє покриття в умовах ДТП(зіткнення автомобілю та пішохода). Ушкодження виникли незадовго до звернення за медичною допомогою, тобто могли бути спричинені 18.04.2019 року. (Т.1 а.к.п 232-234).

-Висновок №4/57 судово-медичної експертизи від 04.07.2019, згідно якого при дослідженні трупа ОСОБА_9 були виявлені наступні ушкодження: закриту черепно-мозкову травму, що поєднує: крововиливи під м`які оболонки головного мозку, численні садна і забиті рани переважно правої половини обличчя; численні ушкодження хребта: розрив атлантно-окципітального зчленування; переломи на рівні 6-7 шийних та 6-7 грудних хребців з частковим поперечним розривом стінки грудної аорти і масивним крововиливом у ліву плевральну порожнину; закриту травму грудної клітки та живота: множинні двосторонні (1-8 правих і 1-10 лівих ребер) переломи передньо-бічних і задніх відділів ребер, забиття лівої легені, поверхневі розриви правої частки печінки, смугасті садна переважно правої половини живота; морфологічні ознаки загального струсу тіла у вигляді вогнищевих крововиливів у серпоподібну та ліву половину вінцевої зв`язок печінки, у товщу корнів легень і у ділянці основи серця під епікардом; відкриті багато фрагментарні осколкові переломи верхньої третини правої і нижньої третини лівої великогомілкових кісток з поширеною рваною раною переважно з боку заднього півкола правої гомілки, рваною раною нижньої половини лівої гомілки, а також численними саднами і синцями у ділянках нижніх кінцівок; напівциркулярний розрив шкіри статевого члена (в проекції борозни його головки переважно з боку заднього півкола пеніса); синець у ділянці правого ліктя. Численні травми кісток скелету та внутрішніх органів містять ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Отримані травми заподіяні тупими предметами, якими могли бути зовнішні поверхні автомобіля, що рухався, а також полотно дороги при послідуючому падінні на нього постраждалого. Відповідно до даних секційного та медико-криміналістичного дослідження виявлених багато-осколкових переломів обох великогомілкових кісток вони утворилися внаслідок прикладання травмуючої дії в напрямку спереду назад і декілька зліва-направо (відносно умовного вертикального положення тіл постраждалого).Зокрема, дані переломи гомілок є ділками первинного контакту з автомобілем, що рухався. Слідів переїзду автомобілю через постраждалого не виявлено. Наявність ушкоджень майже в усіх ділянках тіла (з голови до ніг) , враховую вказані вище уламкові переломи кісток обох гомілок свідчить, що постраждалий у момент первинного контактування з автотранспортним засобом знаходився у вертикальному (або близькому до нього) положенні і був звернений по відношенню до автомобілю переважно передньою стороною тіла.

Смерть ОСОБА_9 знаходиться в прямому причинному зв`язку з отриманими внаслідок ДТП численними несумісними з життям вищевказаними травмами хребта (його численні переломи); тулуба (множинні переломи ребер з розривом грудної аорти).

В крові трупа виявлено 2,95% етилового спирту, що за життя безпосередньо перед настанням смерті орієнтовно могло відповідати сильному ступеню алкогольного сп`яніння. (Т.2 а.к.п. 17-19).

-Висновок експерта №454-А судової автотехнічної експертизи від 28.08.2020 року згідно для заданого комплексу вихідних даних, зазначеного в постанові про надання вихідних даних, наданої до копії ухвали про призначення судової експертизи, у даній дорожній ситуації водій автомобіля «Форд-Транзит» н/з НОМЕР_3 ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.12.2,12.4 та 12.3 ПДРУ. Аналіз дій пішоходів не потребує спеціальних технічних знань і може бути здійснено органами досудового розслідування або судом самостійно відповідно до вимог розділу 4 «Обов`язки і права пішоходів» ПДРУ. Для заданого комплексу вихідних даних водій ОСОБА_6 , дотримуючись вимог п.12.3 ПДРУ мав технічну можливість уникнути наїзду на пішоходів, вживши заходи щодо зупинки транспортного засобу до місця наїзду на пішохода шляхом екстреного гальмування. Відповідь на питання щодо дій пішоходів та технічної можливості запобігти настанню події цієї пригоди не потребує спеціальних технічних знань і може бути здійснено органами досудового розслідування або судом самостійно, відповідно до вимог розділу 4 «Обов`язки і права пішоходів» ПДРУ. Для заданого комплексу вихідних даних у даній дорожній ситуації у діях водія ОСОБА_6 убачається невідповідність вимогам п.12.3 ПДРУ, і його дії, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з настанням події даної пригоди. Відповідь на питання щодо причинного зв`язку дій пішоходів у даній дорожній ситуації не потребує спеціальних технічних знань і може бути здійснено органами досудового розслідування або судом самостійно відповідно до вимог розділу 4 «Обов`язки і права пішоходів» ПДРУ.

При цьому в дослідницькій частині висновку відповідно до ст.102 КПК України експерт зазначив, що у протоколі проведення слідчого експерименту від 20.05.2020 року зазначено, що в момент настання події цієї пригоди був сильний дощ. Тому, при проведенні слідчого експерименту, а саме, встановлення конкретної видимості пішоходів в умовах розглядаємої події на вітрове скло автомобіля Форд-Транзит за допомогою пожежного рукава подавалась вода, що імітувало наявність дощу. Експерт зазначає, що конкретна видимість пішохода, визначена, як вказано вище, не відповідає фактичній видимості, так як не врахована наявність крапель дощу по всій ділянці від транспортного засобу до пішоходів, що в свою чергу значно погіршує видимість. Також, при встановленні загальної видимості дороги наявність дощу не враховувалася, подача води не відбувалася. При наявності обставин, що погіршують умови видимості з робочого місця водія, а саме наявність сильного дощу, загальна видимість елементів проїзної частини могла бути іншою, що в свою чергу впливає на величину допустимої швидкості руху автомобіля за умовами видимості, і в такому випадку, висновки судової експертизи можуть змінитися щодо технічної можливості у водія автомобіля Форд-Транзит ОСОБА_6 уникнути наїзду на пішоходів, дотримуючись вимоги п.12.3 ПДРУ та відповідно його дій вимогам ПДРУ.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_16 з приводу надання роз`яснень складеного ним висновку суду пояснив, що слідчий експеримент повинен бути проведений з дотриманням вимог Методики - в тих самих погодних умовах, які були на момент ДТП. В протоколі слідчого експерименту зазначено, що на момент події був сильний дощ, тому слідчий експеримент необхідно було проводити в погодних умовах під час сильного дощу. В даному експертному висновку час реакції водія взято 1,4 сек, так як у вихідних даних не було зазначено того, що перешкода була малопомітною. Відсутність освітлення, неконтрастний одяг пішохода збільшують мінімальне значення часу реакції водія 1,4 сек на 0,6 сек. В даному випадку слідчий експеримент був проведений не в умовах дощу, при чому не важливо, сильного або помірного, хоча би любого дощу, оскільки якщо неможливо створити таки умови, як були, можливо провести в наближених.

Згідно постанови старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНІ в Одеській області майора поліції ОСОБА_17 про надання вихідних даних від 21.05.2020 року експерту, крім матеріалів кримінального провадження, надані наступні вихідні дані:

1)???Подія мала місце в населеному пункті, дозволена швидкість руху 50 км/год.

2) ???Вид ДТП: наїзд передньою правою частиною кузова автомобіля на пішоходів.

3) ???Умови видимості з робочого місця водія:

- ??загальна видимість елементів проїжджої частини: 75.4 метрів;

- ??конкретна видимість пішоходів: 57.4 метрів;

4) ???Умови оглядовості з місця водія у напрямку руху: не обмежена;

5) ???Відомості про навантаження транспортного засобу: без завантаження;

6) ???Профіль ділянки дороги в місці ДТП: пряма, горизонтальна за планом.

7) ???Тип, стан дорожного покриття: асфальтобетон, мокрий;

8) ???Технічний стан транспортного засобу: до події ДІІ технічно справний;

9) ???Швидкість, напрямок руху автомобіля в момент наїзду на пішохода: мірну ділянку довжиною 50 метрів з час: Т=3.7 сек; Т2=4.0 сек; Т3=4.5 сек. Наїзд на пішоходів трапився на початку гальмування передньою правою блок-фарою автомобіля. В момент скоєння наїзду на пішохода автомобіль розташовувався на відстані 1.2 метри від його правих коліс до правого краю проїжджої частини дороги.

10) ????Розташування місця наїзду транспортного засобу на пішохода: на відстані

1.45 метрів до правого краю проїжджої частини дороги.

11) Напрямок та швидкість руху пішохода: йшли назустріч руху транспортному засобу. Швидкість руху пішоходів прошу рахувати для чоловіка у віці 66 років у темпі спокійного кроку в стані алкогольного сп?яніння.

12) ????Дорожні знаки та розмітка: відсутні.

13) ????Момент небезпеки для водія: з моменту виявлення пішоходів попереду в

зустрічному напрямку на полосі свого руху.

Такі обставини дають підстави зробити висновок, що при заданих вихідних даних дана експертиза вбачає у діях водія автомобіля «Форд- Транзит» ОСОБА_6 невідповідність вимогам п.12.3 ПДР України, які з технічної точки зору, перебувають у причинно - наслідковому зв`язку із фактом ДТП, але задані експерту вихідні дані є невірними, оскільки не відповідають фактичним умовам настанням ДТП, та висновки судової експертизи можуть змінитися щодо технічної можливості у водія автомобіля Форд-Транзит ОСОБА_6 уникнути наїзду на пішоходів, дотримуючись вимоги п.12.3 ПДРУ та відповідно його дій вимогам ПДРУ, якщо надати експерту вихідні дані, отримані відповідно до вимог Методик та які б відповідали фактичним умовам настання ДТП.

Вказане підтвердив в судовому засіданні і сам експерт, який проводив дану експертизу, та зауважив на цьому в дослідницькій частині висновку.

Висновки цієї експертизи не узгоджуються з іншими доказами, зокрема протоколом ОМП від 18.04.2019 року як первисної невідкладної слідчої дії, і тими даними, які отримані під час проведення даної слідчої дії.

Щодо показань потерпілого ОСОБА_7 , то з його ж слів він вживав алкоголь цілий день 17.04.2019 та вночі 18.04.2019, даних щодо медичного обстеження потерпілого на стан алкогольного сп`яніння на час ДТП суду не надано. Обвинувачений ОСОБА_6 також пояснив суду, що потерпілий був в стані сильного алкогольного сп`яніння, в лікарні нічого не пам`ятав. З протоколу проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_7 не можливо встановити, які дані повідомляв слідчому про умови настання ДТП потерпілий.

Надаючи оцінку діям пішоходів ОСОБА_7 , та ОСОБА_9 у даній дорожній ситуації суд керується положеннями п. 4.1. ПДРУ - Пішоходи повинні рухатися по тротуарах і пішохідних доріжках, тримаючись правого боку. Якщо немає тротуарів, пішохідних доріжок або пересуватися по них неможливо, пішоходи можуть рухатися велосипедними доріжками, тримаючись правого боку і не утруднюючи рух на велосипедах, або в один ряд узбіччям, тримаючись якомога правіше, а у разі його відсутності або неможливості рухатися по ньому - по краю проїзної частини назустріч руху транспортних засобів. При цьому треба бути обережним і не заважати іншим учасникам дорожнього руху; положеннями п. 4.3. ПДРУ - За межами населених пунктів пішоходи, які рухаються узбіччям чи краєм проїзної частини, повинні йти назустріч руху транспортних засобів та положеннями п. 4.4. ПДРУ - У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості пішоходи, які рухаються проїзною частиною чи узбіччям, повинні виділити себе, а за можливості мати на зовнішньому одязі світлоповертальні елементи, для своєчасного їх виявлення іншими учасниками дорожнього руху.

Крім того, згідно вимог п. 4.14. ПДРУ пішоходам забороняється:

а) виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху;

б) раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід;

ґ) затримуватися і зупинятися на проїзній частині, якщо це не пов`язано із забезпеченням безпеки дорожнього руху;

д) рухатися по автомагістралі чи дорозі для автомобілів, за винятком пішохідних доріжок, місць стоянки і відпочинку.

Пішоходи ОСОБА_7 , та ОСОБА_9 всупереч вищевикладеним вимогам ПДРУ, за наявності трав`яного узбіччя, про яке зазначено в протоколі огляду місяця події від 18.04.2019 року, і по якому вони повинні були рухатись в один ряд, тримаючись якомога правіше, в межах населеного пункту, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості рухались в два ряди, по проїзній частині дороги, назустріч руху транспортних засобів, не виділивши себе та не маючи на зовнішньому одязі світлоповертальних елементів.

-Протокол слідчого експерименту зі схемою від 20.05.2020 за участі потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_7 , їх представника - адвоката ОСОБА_19 , свідка ОСОБА_6 , його адвоката ОСОБА_5 , який проводився при додаткових умовах, а саме: імітування щільного дощу за допомогою пожежної автоцистерни. Під час проведення слідчого експерименту були встановлені такі вихідні дані, як місце розташування автомобілю на дорозі в момент наїзду на пішоходів - 1,2 м від прави коліс до правого краю дороги, місце наїзду на пішохода 1,45 м від правого краю дороги за ходом руху автомобіля, встановлювалась швидкість руху автомобіля на мірній ділянці 50 м, яку автомобіль долав Т1- 3,7 сек, Т2 - 4,0 сек, Т3 - 4,5 сек., встановлена загальна видимість елементів дороги 75,4 м, потім за умови залиття водою з пожежного рукава вітрового скла автомобілю була встановлена конкретна видимість пішоходів - 57,4 м. Показання свідка ОСОБА_6 додані на окремому аркуші, в яких він одразу зауважив, що погодні умови, в яких проводився слідчий експеримент, не відповідають умовам ДТП, так як водою заливалось тільки вітрове скло автомобіля, а не вся ділянка дороги, та вуличне освітлення, як було 18.04.2019 року. (Т.2 а.к.п. 1-9).

Між тим, стороною захисту на підтвердження невинуватості ОСОБА_6 суду надані наступні докази, які були досліджені в судовому засіданні, а саме:

-Довідка про погоду від 12.10.2020 року 1685/05, відповідно до якої за даними Гідрометцентру Чорного та Азовського морів у період з 21 год 00 хв 17 квітня до 03 год 00 хв 18.04.2019 року в м.Роздільна за даними метеостанції Роздільна в основний метеорологічний строк 00 год 00 хвилин та 03 год 00 хвилин спостерігалися наступні погодні умови: з 21 год 10 хв до 22 год 20 хв невеликий дощ, з 01 год 40 хв до 03 год 10 хв невеликий дощ. Метеорологічна дальність видимості 4 км. Загальна кількість опадів в період з 21 год 00 хв 17 квітня до 03 год 00 хв 18.04.2019 року 2.7 мм (Т.2 а.к.п 86).

-Довідка про погоду від 07.05.2021 року 324/05, відповідно до якої за даними Гідрометцентру Чорного та Азовського морів у період з 01 год 40 хв до 03 год 00 хв 18.04.2019 року в м.Роздільна за даними метеостанції Роздільна спостерігався дощ, що мав зливовий характер. Надати дані про погоду біля будинку №85 по вул.Кишинівська в м.Роздільна Гідрометцентр надати не може, але не виключається, що видимість під час дощу біля будинку №85 о 01 год 45 хв 18.04.2019 року могла відрізнятись від зафіксованих даних метеостанції Роздільна (Т.2 а.к.п. 88).

-Висновок експерта судової автотехнічної експертизи від 11.03.2021 року №31397/20-52, проведеної Київським НДІСЕ за заявою адвоката ОСОБА_5 по кримінальному провадженню №0000464 від 18.04.2019 року, відповідно до якого, враховуючи обставини скоєння даної ДТП (виходячи із наданих на дослідження матеріалів), а саме рух автомобіля у межах населеного пункту в темний час доби за наявністю опадів (дощ) та рух пішоходів назустріч даному транспортному засобу по правому краю проїзної частини автодороги, в даній дорожній обстановці водій автомобіля ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2 та 12.4 Правил дорожнього руху України (ПДР), а з моменту виникнення небезпеки для його руху повинен був діяти відповідно до вимог п.

12.3 цих Правил, а саме:

-п. 12.2. ПДР: У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги;

-п. 12.4. ПДР: У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год;

-п. 12.3. ПДР: У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

В свою чергу, в даній дорожній обстановці оцінка дії пішоходів не потребує спеціальних знань в галузі автотехніки, і може бути здійснена замовником (або органами досудового розслідування та судом) самостійно, відповідно до вимог розділу 4 „ Права та обов?язки пішоходів" ПДР. Тому дана частина питання в рамках даного дослідження не вирішувалось.

Відповідно до наданого протоколу проведення слідчого експерименту від 20.05.2020 слідує, що швидкість руху автомобіля, відповідала швидкості, з якою автомобіль ділянку довжиною 50 м долає за час t1=3,7 с, t2=4,0 с, t3=4,5 с. Отже, в такому випадку швидкість руху автомобіля становить 40...49км/год.

Таким чином, в даній ситуації швидкість руху автомобіля, обрана водієм автомобіля ОСОБА_6 40..49 км/год менше дозволеної швидкості руху в межах насаленого пункту 50 км/год, тому в діях водія автомобіля ОСОБА_6 , з технічної точки зору, невідповідностей вимогам п. 12.4 ПДР, не вбачається.

З метою оцінки дій водія автомобіля ОСОБА_6 стосовно вимог п. 12.2

ПІДР необхідно спочатку визначити допустиму за умов видимості елементів проїзної частини швидкість руху.

Відповідно п. 1.10. ПДР: видимість у напрямку руху - максимальна відстань, на якій з місця водія можна чітко розпізнати межі елементів дороги та розміщення учасників руху, що дає змогу водієві орієнтуватися під час керування транспортним засобом, зокрема для вибору безпечної швидкості та здійснення безпечного маневру; недостатня видимість - видимість дороги в напрямку руху менше 300 м у сутінках, в умовах туману, дощу, снігопаду тощо; темна пора доби - частина доби від заходу до сходу сонця; дорожні умови - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан; дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Аналіз наданих на дослідження матеріалів показує, що викладені в них дані є суперечливими. Зокрема, в протоколі огляду місця події від 18.04.2019 вказано, що загальна видимість з увімкненим ближнім світлом фар з робочого місця водія складає 25.5 м. В той- же час, у протоколі проведення слідчого експерименту від 20.05.2020 дана величина становить 75.4 м. При цьому в протоколі проведення слідчого експерименту вказано, що під час даної слідчої дії імітувались умови дощу шляхом поливу проїзної частини та вітрового скла автомобіля. Аналізуючи хід проведення слідчого експерименту слід заключити, що він проведений методично невірно. Так, при встановленні загальної видимості визначалась видимість аркуша паперу, а не елементів дороги. А при визначенні конкретної видимості пішоходів, з урахуванням того, що на момент пригоди вони рухались, необхідно було робити посекундну розтяжку. Також слід відзначити, що опади загалом впливають не лише на оглядовість з робочого місця водія через вітрове скло, але і на потік світла фар автомобіля внаслідок різної пропускної можливості повітря та опадів. Зазначена обставина не була врахована при слідчому експерименті. Таким чином, вказані вище величини умов видимості не можуть бути прийняті для розрахунку, оскільки їх використання прямо вливає на отримані результати і може призвести до отримання заздалегідь хибних висновків.

Отже, враховуючи вищенаведене (за відсутністю даних стосовно загальної видимості елементів проїзної частини) в рамках даного дослідження оцінити дії водія автомобіля ОСОБА_6 стосовно вимог п.12.2 ПДР та встановити, чи знаходились вони в причинному зв`язку із виникнення даної пригоди не є можливим.

Для оцінки дій водія автомобіля ОСОБА_6 стосовно вимог п.12.3 ПДР необхідно спочатку визначити, чи буде він мати технічну можливість уникнути наїзду на пішоходів, які рухаються назустріч, шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування.

Під технічною можливістю попередження ДТП в експертній практиці розуміють можливість уникнути зіткнення шляхом зниження швидкості, зупинки транспортного засобу, або його маневру. Дослідження питання стосовно технічної можливості попередження ДТП пов`язано з визначенням моменту виникнення небезпеки - такої дорожньо-транспортної ситуації, в якій водій повинен негайно вживати заходи, спрямовані на попередження ДТП або зменшення ступеня тяжкості його наслідків.

Питання про технічну можливість уникнути наїзду на пішоходів, які рухаються назустріч можна вирішувати шляхом порівняння величини шляху, необхідного для зупинки транспортного засобу і відстані від цього транспортного засобу, коли водій мав можливість виявити перешкоду.

Висновок про відсутність технічної можливості у водія уникнути наїзду можна зробити у тому випадку, коли величина шляху, необхідного для зупинки, дорівнює або більша ніж відстань від транспортного засобу до місця наїзду. Якщо величина шляху, необхідного для зупинки, менша ніж відстань від транспортного засобу до місця наїзду, то у цьому випадку необхідно визначити, чи встигав водій зупинити транспортний засіб раніше, ніж перешкода з`явиться на місці наїзду.

Оскільки визначенні данні в ході слідчого експерименту стосовно загальної видимості пішоходів з робочого місця водія не можуть бути використані в ході проведення даного дослідження, а інших відповідних даних надані на дослідження матеріали в собі не містять (а саме відстань, між автомобілем і пішоходами у момент коли водій транспортного засобу мав можливість виявити попереду, в смузі свого руху пішоходів, які рухалися назустріч (вп)), то в рамках даного дослідження відповісти на питання, чи мав в даній дорожній обстановці водій автомобіля ОСОБА_6 технічну можливість уникнути наїзду на пішоходів та оцінити його дії стосовно вимог п.12.3 ПІДР і встановити, чи знаходились вони в причинному зв`язку із виникненням даної пригоди не є можливим.

Вирішення даних питань можливе тільки після надання параметрів зближення учасників ДТП перед наїздом, які можуть бути встановлені під час слідчого експерименту, проведеного відповідно до чинних методичних підходів в умовах, максимально наближених до умов ДТП.

Оцінка дії пішоходів, їх технічна можливості уникнення ДТП та причинний зв`язок із виникненням ДТП не потребує спеціальних пізнань в області автотехніки і може бути здійснена замовником самостійно, відповідно до вимог розділу 4 „Права та обов`язки пішоходів" Правил дорожнього руху України та встановлених обставин взаємного зближення автомобіля та пішоходів на момент скоєння пригоди. Враховуючи вище зазначене вказані питання не вирішувалися.

Отже, експерт дійшов висновків, що в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Ford Transit» д.н. НОМЕР_3 ОСОБА_6 , повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.4, 12.2 та 12.3 ПДР. Питання, щодо оцінки дій пішоходів ОСОБА_9 та ОСОБА_7 не

вирішувалось з причин, наведених у дослідницькій частині. В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Ford Transit» д.н. НОМЕР_3 ОСОБА_6 невідповідностей вимогам п.12.4 ПДР не вбачається. Оцінити дії водія автомобіля «Ford Transit» д.н. НОМЕР_3 ОСОБА_6 вимогам п.п. 12.2 і 12.3 ПДР та встановити, чи знаходились вони в причинному зв`язку із виникнення даної пригоди не с можливим, з причин вказаних в дослідницькій частині. Оцінка дії пішоходів ОСОБА_9 та ОСОБА_7 та їх причинного зв?язку із виникненням ДТП не потребує спеціальних пізнань в області автотехніки і може бути здійснена замовником самостійно, із урахуванням вимог розділу 4. «Права та обов?язки пішоходів» Правил дорожнього руху. В рамках даного дослідження відповісти на питання чи мав в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Ford Transit»

д.н. НОМЕР_3 ОСОБА_6 технічну можливість уникнути наїзду на пішоходів ОСОБА_9 та ОСОБА_7 не є можливим, з причин вказаних в дослідницькій частині. Для встановлення чи мали пішоходи ОСОБА_9 та ОСОБА_7 технічну можливості уникнення ДТП спеціальних пізнань в області автотехніки непотрібно, дане питання може бути вирішене замовником самостійно, із урахуванням вимог розділу 4 «Права та обов`язки пішоходів" ПДР. (Т.2 а.к.п.97-100).

-Висновок експерта судової автотехнічної експертизи від 08.02.2021 року №СЕ-19-20/34758-ІТ, проведеної ДНДЕКЦ м.Київ за заявою адвоката ОСОБА_5 по кримінальному провадженню №0000464 від 18.04.2019 року, відповідно до якого у вказаній дорожній обстановці водій автомобіля «Ford Transit» ОСОБА_6 , рухаючись у межах населеного пункту, повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.4 та 12.2 ПДР України, а з моменту виявлення пішоходів на проїзній частині повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

Питання щодо оцінки дій пішоходів не вирішувалось з причин, наведених у дослідницькій частині цього висновку.

У даній дорожньо-транспортної ситуації в діях водія автомобіля «Ford Transit» ОСОБА_6 , невідповідностей вимогам п.12.4 ПДР України не вбачається.

Предметом автотехнічної експертизи є комплекс (сукупність) фактичних даних про обставини дорожньо-транспортної пригоди, пов`язаних з механізмом ДТП.

Проведення дослідження механізму ДТП, які завідомо відрізняються від фактичних, насамперед технічно не спроможних, неминуче призведе до перекручення фактичних обставин досліджуваної ДТП і необ`єктивних висновків з поставлених питань.

Питання щодо відповідності або невідповідності дій водія автомобіля «Ford Transit» ОСОБА_6 вимогам п.п. 12.2 та 12.3 Правил дорожнього руху України не вирішувалося з причин, наведених у дослідницькій частині цього висновку.

Оцінка дії пішохода не потребує спеціальних пізнань в області автотехніки, а тому виходить за межі компетенції експерта-автотехніка, в зв`язку з чим може бути здійснена органами досудового розслідування або судом самостійно, відповідно до вимог розділу 4 „Права та обов`язки пішоходів" Правил дорожнього руху України. Ураховуючи вказане, питання не вирішувалося.

Установити наявність, з технічної точки зору, причинного зв`язку між діями водія автомобіля «Ford Transit» ОСОБА_6 та пішоходів ОСОБА_9 та ОСОБА_7 і настанням події даної ДТП не представляється можливим з причин, указаних у дослідницькій частині цього висновку.

Питання щодо встановлення наявності або відсутності технічної можливості у водія автомобіля «Ford Transit» ОСОБА_6 уникнути наїзду на пішоходів не вирішувалося з причини, вказаної в дослідницькій частині.

Оцінка дії пішохода не потребує спеціальних пізнань в області автотехніки, а тому виходить за межі компетенції експерта-автотехніка, в зв`язку з чим може бути здійснена органами досудового розслідування або судом самостійно, відповідно до вимог розділу 4 „Права та обов`язки пішоходів" Правил дорожного руху України.

Ураховуючи вказане - питання не вирішувалося.

З дослідницької частини висновку вбачається, що експертний аналіз дорожньо-транспортної ситуації, що розглядається, згідно з заданим у вихідних даних заяви про призначення експертизи механізмом розвитку даної дорожньо-транспортної пригоди, а саме - рух пішоходів назустріч транспортному засобу по правому краю проїзної частини автодороги є ознакою перешкоди для руху водію автомобіля «Ford Transit» ОСОБА_6 , що з технічної точки зору, з урахуванням тлумачення терміну «небезпека для руху» та «перешкода для руху», що міститься в загальних положеннях Правил дорожнього руху України в пункті 1.10, регламентує в таких ситуаціях застосовувати як гальмування, так і маневрування. Ураховуючи дорожні умови наведені вище, а саме темний час доби та наявність опалів необхідно зробити висновок, що об`їзд пішохода, який рухається у зустрічному напрямку є небезпечним, тому дослідження щодо наявності у водія автомобіля «Ford Transit» ОСОБА_6 технічної можливості уникнути наїзду на пішохода шляхом об`їзду у подальшому дослідженні не вирішувалось.

Відповідно до вихідних даних, зазначеними в постанові про надання вихідних даних від 21.05.2020, наданій до ухвали про призначення судової автотехнічної експертизи у даній дорожньо-транспортної ситуації швидкість руху автомобіля, обрана водієм автомобіля «Ford Transit» ОСОБА_6 - 40 ? 49 км/год. за значенням менше дозволеної швидкості руху в межах насаленого пункту - 50 км/год., тому в діях водія автомобіля «Ford Tranzit» ОСОБА_21 , з технічної точки зору, невідповідностей вимогам п.12.4 ПДР України не

вбачається.

Рухаючись в темну пору доби водій автомобіля «Ford Tranzit» ОСОБА_6 повинен був обирати швидкість руху автомобіля за умов видимості елементів проїзної частини дороги.

Великий вплив на характер руху транспортних засобів мають метеорологічні умови. Несприятливі метеорологічні умови можуть значно ускладнити і навіть призупинити роботу транспорту. Метеорологічні умови характеризують стан атмосфери й атмосферних процесів. До таких умов належать: температура, тиск, вологість повітря, вітер, хмарність й опади, тумани, грози, а також тривалість сонячного дня, температура й стан ґрунту, висота сніжного покриву, а також інші метеорологічні умови, які можуть бути тривалими, наприклад, мінусова температура й сніговий покрив у зимовий час, і короткочасні - опади, туман, ожеледиця. Взаємодія учасників руху дуже ускладняться в умовах недостатньої видимості й в темний час доби.

Експертний аналіз наданих для проведення експертизи документів дає підстави, що викладена в цих документах інформація є суперечливою і одночасно не може слугувати вихідними даними:

так, в протоколі огляду місця події слідчий зазначає, що загальна видимість з увімкненим ближнім світлом фар з робочого місця водія складає 25,5м , в той же час у протоколі проведення слідчого експерименту даний параметр зазначений як 75.4м;

в протоколі проведення слідчого експерименту вказано, що під час проведення даного заходу імітувались умови дощу шляхом поливу вітрового скла автомобіля «Ford Transit» (про що вказано у протоколі від 20.05.2020 та фототаблиці до протоколу слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_6 ).

при проведенні слідчого експерименту, а саме, встановлення конкретної видимості пішоходів в умовах розглядаємо події на вітрове скло автомобіля «Ford Transit» за допомогою пожежного рукава подавалась вода, що імітувало наявність дощу (про що вказано у протоколі від 20.05.2020 та фототаблиці до протоколу слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_6 ).

при проведенні слідчого експерименту, а саме, встановлення конкретної видимості пішоходів не враховано те, що відповідно до матеріалів кримінального провадження, пішоходи рухалися назустріч автомобілю «Ford Transit» під керуванням водія ОСОБА_6 по правому краю проїзної частини автодороги, що повинно було враховано під час визначення конкретної видимості пішоходів;

при встановленні загальної видимості дороги, наявність дощу не враховувалася, подача води на вітрове скло автомобіля не відбувалася, а лише була залита автодорога (про що вказано у протоколі від 20.05.2020.).

Також слід зазначити, що під час встановлення загальної видимості дороги під час слідчого експерименту від 20.05.2020 була встановлена видимість «білого аркушу бумаги», а не елементів проїзної частини дороги.

Відповідно до методичних рекомендацій щодо проведення експериментів з визначення видимості при ДТП, скоєних у темну пору доби, даний експеримент проводиться наступним чином - від установленого місця наїзду в напрямку, протилежному до напрямку руху автомобіля, та рухомої перешкоди, відміряють ділянки, довжина яких відповідає шляху, який кожний з них долає за 1 секунду часу, кількість таких ділянок зазвичай становить 5. Далі транспортний засіб та рухома перешкода розміщуються на позначки №5. При цьому транспортні засоби встановлюються на дану межу ділянки передньою частиною, а рухома перешкода тією частиною, якою вона контактувала з автомобілем у момент наїзду. з цього положення визначається конкретна видимість. Надалі транспортні засоби і рухома перешкода пересуваються на межу наступної ділянки, при цьому знову визначається конкретна видимість. Поступово пересуваючи транспортні засоби та рухому перешкоду на межі ділянок 3, 2 та 1, знову визначають відстань конкретної видимості. У разі необхідності кожна зданих ділянок розбивається на 2 або 4 частини, що відповідає шляху, пройденому транспортним засобом та рухомою перешкодою за 0.5 с або 0.25 с, та наступні переміщення учасників ДТП виконуються на відповідні ділянки для більш точного визначення відстані конкретної видимості.

Аналізуючи протокол проведення слідчого експерименту від 20.05.2020, необхідно зауважити наступне:

у випадку, якщо пішоходи до моменту наїзду рухалися з певною швидкістю, під час посекундного зближення автомобіля «Ford Transit» до місця наїзду їх (пішоходів) також необхідно було наближувати до місця наїзду на довжину відповідної ділянки;

під час визначення загальної видимості елементів проїзної частин з робочого місця водія, відповідно до методичних рекомендацій щодо проведення експериментів з визначення видимості при ДТП, скоєних у темну пору доби, необхідно визначати видимість елементів проїзної частини, аркуш паперу у даному випадку є орієнтиром, де повинен зупинитись статист, - на межі видимості проїзної частини. Вказана відстань і є загальною видимості елементів проїзної частин з робочого місця водія у напрямку руху.

під час визначення конкретної видимості перешкоди та загальної видимості елементів проїзної частин з робочого місця водія дорожні умови не відповідали фактичним обставинам, а саме наявності дощу, оскільки для визначення загальної та конкретної видимості, необхідно безперервно (імітація дощу) поливати всю ділянку проїзної частини дороги - від транспортного засобу до перешкоди (пішоходів) і лише в таких умовах визначати загальну та конкретну видимість перешкоди для руху автомобіля (пішоходів). Вказане чітко показано на зображеннях №№ 2, 3, так на зображенні чітко видно відсутність крапель дощу на ділянці від автомобіля до пішоходів, котрі знаходяться на проїзній частині дороги.

Ураховуючи наведене вище, необхідно зробити висновок, що даний спосіб (протокол проведення розглядаємого слідчого експерименту від 20.05.2020) не відповідає методичним рекомендаціям з проведення слідчих експериментів у відповідній дорожній ситуації, а тому задана загальна видимість елементів проїзної частини та конкретна видимість перешкоди може не відповідати конкретній видимості, установленій відповідно до методичних рекомендацій зазначеним вище шляхом.

Правила дорожнього руху України вимагають уживати заходів з метою уникнення наїзду з моменту об`єктивної можливості у водія виявити перешкоду. Слід зазначити, що при наявності обставин, що погіршують умови видимості з робочого водія, а саме наявність сильного дощу, загальна видимість елементів проїзної частини могла бути іншою, що в свою чергу впливає на величину допустимої швидкості руху автомобіля за умовами видимості, і в такому випадку, висновки судової експертизи можуть змінитися щодо технічної можливості у водія автомобіля «Ford Transit» ОСОБА_6 уникнути наїзду на пішоходів.

У той же час, предметом автотехнічної експертизи є комплекс (сукупність) саме фактичних даних про обставини дорожньо-транспортної пригоди, пов`язаних з механізмом ДТП, а проведення дослідження механізму ДТП, які завідомо відрізняються від фактичних, насамперед технічно не спроможних, неминуче призведе до перекручення фактичних обставин досліджуваної ДТП і необ`єктивних висновків з поставлених питань.

Ураховуючи наведене вище в рамках наданих на дослідження вихідних даних, з технічної точки зору, питання щодо встановлення наявності або відсутності технічної можливості у водія автомобіля «Ford Transit» ОСОБА_6 уникнути наїзду на пішоходів вирішуватися не буде. Вирішення даного питання можливе тільки після надання параметрів зближення учасників ДТП перед наїздом, які можуть бути встановлені під час слідчого експерименту, проведеного відповідно до зазначеної вище методики. За необхідності для проведення слідчого експерименту може бути залучений спеціаліст-автотехнік.

Вирішення питання допустимої швидкості руху автомобіля можливе тільки у разі надання значення видимості дороги, яке може бути встановлено під час слідчого експерименту, проведеного відповідно до зазначеної вище методики («Застосування диференційованих значень часу реакції водія в експертній практиці» ВНІІСЕ, М., 1987).

Під технічною можливістю у водія уникнути пригоди в практиці проведення автотехнічних експертиз розуміється можливість уникнути зіткнення (наїзду, перекидання тощо) шляхом зниження швидкості, зупинки транспортного засобу або маневру (тобто за рахунок деякої зміни режиму руху транспортного засобу).

Питання про технічну можливість уникнути наїзду на перешкоду, яка рухається назустріч можна вирішувати шляхом порівняння величини шляху, необхідного для зупинки транспортного засобу і відстані від цього транспортного засобу, коли водій мав можливість виявити перешкоду.

Вирішення даного питання можливе тільки у разі надання значення видимості перешкоди - відстань, між автомобілем і пішоходами у момент коли водій транспортного засобу мав можливість виявити попереду, в смузі свого руху пішоходів, які рухалися назустріч, яке може бути встановлено під час слідчого експерименту, проведеного відповідно до зазначеної вище методики. (Т.2 а.к.п. 110-123).

В наданих стороною захисту двох висновках судової автотехнічної експертизи та у висновку №454-А судової автотехнічної експертизи від 28.08.2020 року, наданому стороною обвинувачення, експерти фактично дійшли однакових за своєю суттю висновків про неможливість надання експертного висновку про обставини дорожньо-транспортної пригоди та механізм ДТП за наданими слідчим вихідними даними, інакше це призведе до перекручення фактичних обставин досліджуваної ДТП і необ`єктивних висновків з поставлених питань.

Загалом усі досліджені судом висновки експертів, як докладні описи проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, є належними, а так само і допустимими доказами, оскільки порушень вимог ст. 101 КПК України судом виявлено не було, усі висновки відповідають положенням ст. 102 того ж Кодексу щодо свого змісту, у той час як будь - яких відомостей, що стосуються знань, вмінь, кваліфікації, освіти та підготовки експертів сторони, з метою спростування достовірності проведених ними досліджень і висновків, суду не надавали.

Усі експерті дослідження проведені за наявності належної правової підстави (постанова слідчого, ухвала суду) належними суб`єктами і з дотримання визначеної КПК процедури.

29.09.2020 року захисник ОСОБА_5 , звернувся з клопотанням до прокурора Одеської обласної прокуратури, який здійснював процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні з клопотанням надати слідчому вказівку щодо проведення слідчого експерименту в умовах, що є аналогічними умовам ДТП з наступним призначенням судової автотехнічної експертизи. (Т.2 а.к.п. 145).

01.10.2020 року прокуратура Одеської області листом повідомила захисника, що 29.09.2020 року закінчено досудове розслідування у кримінальному провадженні, тому клопотання задоволенню не підлягає. (Т.2 а.к.п 146).

06.07.2022 року під час судового розгляду кримінального провадження прокурором заявлено клопотання про доручення СУ ГУНП в Одеській області провести слідчий експеримент за участі обвинуваченого, захисника, з повідомленням прокурора, потерпілих в максимально наближених умовах до події ДТП з врахуванням погодних умов, викладених в довідці про погоду, для чого витребувати з Гідрометцентру Чорного та Азовського морів дані про погодні умови станом на 18.04.2019 в м.Роздільна.

Відповідно до Довідки про погоду від 19.09.2022 року, наданої на вимогу суду, за даними Гідрометцентру Чорного та Азовського морів у період з 01 год 40 хв до 03 год 10 хв 18.04.2019 року в м.Роздільна за даними метеостанції Роздільна спостерігались наступні погодні умови:

дощ, що мав зливовий характер,

метеорологічна дальність видимості - 4 км,

вітер східний 1м/с

температура повітря 8,6-6,9 С

загальна кількість опадів 2,7 мм. (з 21:00 год. 17.04.2019 по 09:00 год. 18.04.2019).

На метеостанції Роздільна кількості опадів проводиться 2 рази на добу о 09.00 та о 21:00 год Згідно керівного документа гідрометеорологічних організацій України «Настанова з метеорологічного прогнозування» дощ, кількість опадів 0.0-3 мм за 12 год. має критерій «невеликий». Під зливовим характером мається на увазі, що на певних ділянках у м.Роздільна в певні, відносно короткі проміжки часу , інтенсивність опадів була значно вищою (короткочасна злива) порівняно з іншими ділянками. Поняття «невеликий дощ» та «дощ, що мав зливовий характер» не є взаємовиключними.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 29.09.2022 року за клопотанням прокурора доручено СУ ГУНП в Одеській області провести слідчий експеримент за участі обвинуваченого, захисника, в максимально наближених умовах до події ДТП з врахуванням погодних умов, викладених в довідці про погоду. Контроль за виконанням ухвали покладено на сторону обвинувачення.

Ухвала суду не виконувалась тривалий час, за повідомленням сторони обвинувачення, на яку було покладено контроль за виконанням ухвали, із-за складних погодних умов, в яких необхідно було провести слідчий експеримент.

12.09.2024 року на адресу суду зі Слідчого Управління ГУНП в Одеській області надійшов лист про припинення виконання ухвали Роздільнянського районного суду Одеської області від 29.09.2022 року у зв`язку з відмовою захисника ОСОБА_5 прийняти участь у слідчому експерименті.

12.12.2024 року захисник ОСОБА_5 звернувся до ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві з заявою (повідомленням) в порядку, передбаченому ч.2 ст.214 КПК України про притягнення слідчого до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.366 КК України, оскільки ні він, ні обвинувачений ОСОБА_6 не відмовлялись від участі у слідчому експерименті, а слідчим складено два рапорти на ім`я прокурора, в яких внесені завідомо неправдиві відомості про нібито зрив стороною захисту проведення слідчого експерименту.

Більше клопотань про отримання або долучення додаткових доказів від сторін кримінального провадження до суду не надходило.

Отже, у даному випадку сторона обвинувачення інкримінує ОСОБА_6 порушення вимог п. 1.5., п/п «б» п. 2.3., п. 12.3. Правил дорожнього руху України, які передбачають:

п. 1.5 - Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.3 - Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування ним у дорозі;

п. 12.3 - У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Тут слід ураховувати, що диспозиція ст. 286 КК сформульована законодавцем як бланкетна, тому для встановлення ознак об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого цією статтею, суд вважає за необхідне вдатись до аналізу нормативно-правових актів, які унормовують правила безпеки руху й експлуатації транспорту, як у даному випадку ПДР України.

Але на переконання суду, твердження сторони обвинувачення у частині порушення ОСОБА_6 цих вимог ПДР, зокрема п.12.3, переважно ґрунтується на висновку судової автотехнічної експертизи по дослідженню обставин ДТП №454-А від 28.08.2020 року.

Однак, суд, з огляду на норму ч.10 ст. 101 КПК України, ураховуючи, що висновок експерта не є обов`язком для нього, не погоджується із ним через таке.

У висновках експерт зазначає, що для заданого комплексу вихідних даних у даній дорожній ситуації у діях водія ОСОБА_6 убачається невідповідність вимогам п.12.3 ПДРУ, і його дії, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з настанням події даної пригоди.

Але як видно із дослідницької частини висновку №454-А від 28.08.2020, експерт відповідно до ст.102 КПК України зауважує, що конкретна видимість пішохода, визначена під час слідчого експерименту, не відповідає фактичній видимості, так як не врахована наявність крапель дощу по всій ділянці від транспортного засобу до пішоходів, що в свою чергу значно погіршує видимість. Також, при встановленні загальної видимості дороги наявність дощу не враховувалася, подача води не відбувалася. При наявності обставин, що погіршують умови видимості з робочого місця водія, а саме наявність сильного дощу, загальна видимість елементів проїзної частини могла бути іншою, що в свою чергу впливає на величину допустимої швидкості руху автомобіля за умовами видимості, і в такому випадку, висновки судової експертизи можуть змінитися щодо технічної можливості у водія автомобіля Форд-Транзит ОСОБА_6 уникнути наїзду на пішоходів, дотримуючись вимоги п.12.3 ПДРУ та відповідно його дій вимогам ПДРУ.

Зазначене підтвердив допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_16 .

Фактично у Висновку експерта судової автотехнічної експертизи від 11.03.2021 року №31397/20-52 та Висновку експерта судової автотехнічної експертизи від 08.02.2021 року №СЕ-19-20/34758-ІТ, замовленими та наданими суду стороною захисту експерти державних експертних установ, будучи попередженими про кримінальну відповідальність, прийшли до висновку, що у даній дорожньо-транспортної ситуації в діях водія автомобіля «Ford Transit» ОСОБА_6 , невідповідностей вимогам п.12.4 ПДР України не вбачається. Питання щодо відповідності або невідповідності дій водія автомобіля «Ford Transit» ОСОБА_6 вимогам п.п. 12.2 та 12.3 Правил дорожнього руху України не вирішувалося з причин, наведених у дослідницькій частині висновків, а саме: вирішення питання щодо встановлення наявності або відсутності технічної можливості у водія автомобіля «Ford Transit» ОСОБА_6 уникнути наїзду на пішоходів можливе тільки після надання параметрів зближення учасників ДТП перед наїздом, які можуть бути встановлені під час слідчого експерименту, проведеного відповідно до зазначеної експертом методики. Вирішення питання допустимої швидкості руху автомобіля можливе тільки у разі надання значення видимості дороги, яке може бути встановлено під час слідчого експерименту, проведеного відповідно до зазначеної експертом методики.

Отже, висновок експерта судової автотехнічної експертизи №454-А від 28.08.2020 щодо невідповідності дій водія ОСОБА_6 вимогам ПДР і наявності причинного зв`язку між діями та настанням ДТП, ґрунтується на невірних, необ`єктивних вихідних даних, в зв`язку з чим може бути хибним та не може бути покладений в основу обвинувального вироку.

Висновки експерта судової автотехнічної експертизи від 11.03.2021 року №31397/20-52 та від 08.02.2021 року №СЕ-19-20/34758-ІТ, надані захисником, зроблені на підставі тих же самих вихідних даних, що і висновок №454-А від 28.08.2020, де експерти прийшли до висновку про неможливість давати експертний висновок на підставі невірних вихідних даних, є допустимими і належними доказами.

Загалом всі ці висновки, як кожен окремо, та і в сукупності вказують на те, що органом досудового розслідування на підставі неправильно проведеного слідчого експерименту отримані неправильні вихідні дані, на підставі яких зробити висновок про наявність або відсутність в діях водія порушень вимог ПДР , зокрема, п.12.3 та п.12.2 (який ОСОБА_6 і не інкримінується) не виявляється можливим.

Іншого протоколу проведення слідчого експерименту, ніж проведений слідчим 20.05.2020, суду не надано, нових вихідних даних для проведення повторної судової автотехнічної експертизи стороною обвинувачення не отримано.

Швидкість руху автомобіля під керуванням ОСОБА_6 в обвинувальному акті не встановлена. Очевидців ДТП не було.

Показання потерпілого ОСОБА_7 в частині погодних умов, освітлення дороги, стану дорожнього покриття, місця наїзду на нього та його батька, відрізняються від інших наданих суду доказів, зокрема, показань обвинуваченого ОСОБА_6 , даних протоколу огляду місця події від 18.04.2019 року, довідки про погоду Гідрометцентру Чорного та Азовського морів про погодні умови в м.Роздільна 18.04.2019 року.

Такі не відповідаючи дійсності показання можуть бути обумовлені неправильним сприйняттям потерпілим оточуючої обстановки внаслідок вживання на протязі доби по надмірної кількості алкогольних напоїв, що не заперечував сам потерпілий.

Отже, викликає обґрунтований сумнів та обставина, що водій ОСОБА_6 , керуючи ТЗ, дійсно порушив вимоги п. 1.5., п/п «б» п. 2.3., п. 12.3. Правил дорожнього руху України.

У той час, досліджені судом докази, як кожен окремо, так і в сукупності, не підтверджують факту порушення обвинуваченим вимог ПДР України.

Так, сам по собі протокол ОМП від 18 квітня 2019 року дає відомості лише щодо місця ДТП, його певних параметрів, дорожньої обстановки та дорожніх умов, за яким мала місце подія.

Висновок №373-А від 01.07.2019 року судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу вказує лише на технічний стан ТЗ - учасника події.

Даними ж слідчого експерименту від 20.05.2020 року за участю ОСОБА_6 достовірно установлено лише місце події та, можливо, показник швидкості, із якою він керував ТЗ безпосередньо перед ДТП. Решту ж даних цієї слідчої дії, зокрема, щодо дорожніх умов та дорожньої обстановки, суд сприймає як неналежні для цієї справи через встановлення того, що дорожні умови та дорожня обстановка були іншими на момент проведення слідчого експерименту, ніж під час ДТП.

Висновки судово-медичних експертиз №4/57 від 04.07.2019, №1602 від 03.08.2020 вказують на наслідки ДТП, як то, причини смерті ОСОБА_9 та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих ОСОБА_7 .

Отже, усі ці докази, як кожен окремо, так і в сукупності між собою вказують лише на ті чи інші фактичні дані, що підлягають встановленню, використанню та доказуванню у цій справі, як то, щодо місця, часу, умов, параметрів та наслідків ДТП і водночас не підтверджують факту порушення обвинуваченим вимог ПДР України і не дають повного уявлення про усі елементи складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Отже, у світлі вищевикладеного, можливо зробити висновок про недоведеність «поза розумним сумнівом» того, що ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 , був неуважним та проявив злочинну самовпевненість, порушив вимоги п. 1.5., п/п «б» п. 2.3., п. 12.3. Правил дорожнього руху України, не урахував зміну дорожньої обстановки та не прийняв заходів щодо зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу аж до повної його зупинки перед лінією руху пішоходів або безпечного об`їзду місця руху пішоходів ,та внаслідок своїх необережних дій та несвоєчасного реагування на зміну дорожньої обстановки, допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_9 та ОСОБА_7 .

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту стосовно обставин, регламентованих ст. 91 КПК України, надано не було. тоді як усі учасники процесу були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження, створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків,

При цьому, з`ясувати питання, що порушуються експертом ОСОБА_16 у дослідницькій частині висновку №454-А від 28.08.2020 судової автотехнічної експертизи сторона обвинувачення мала змогу і під час досудового розслідування.

А оцінити дії водія автомобіля «Ford Transit» д.н. НОМЕР_3 ОСОБА_6 вимогам п.п. 12.2 і 12.3 ПДР та встановити, чи знаходились вони в причинному зв`язку із виникнення даної пригоди за даних обставин виявилось неможливим.

Тому, суд за своїм внутрішнім переконанням, сформованим шляхом оцінки усіх наявних у його розпорядженні доказів, як кожного окремо, так їх сукупності, приходить до висновку про недоведеність порушення ОСОБА_6 вимог ПДР України у ситуації, що є предметом цього судового розгляду, і, відповідно, наявності у його діях об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Так, кримінальна відповідальність за ч.2 ст. 286 КК України настає у разі порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого або заподіяло тяжке тілесне ушкодження.

При цьому, злочином може бути визнано лише протиправне, суспільно небезпечне, винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину (ч. 1 ст. 11 КК).

Звідси одним з елементів складу злочину може бути визнано певну поведінку людини, свідомий та вольовий вчинок, а не певний стан особи.

ВС ККС у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 682/956/17 вказав, що злочин, передбачений ст. 286 КК, є злочином із так званим матеріальним складом, і обов`язковою ознакою його об`єктивної сторони, що характеризує вчинене діяння (дію чи бездіяльність), є не будь-які з допущених особою порушень ПДР, а лише ті з них, які спричиняють (викликають, породжують) суспільно небезпечні наслідки, передбачені в частинах 1, 2 або 3 ст. 286 КК, тобто тільки такі порушення ПДР, які є причиною настання цих наслідків і, отже, перебувають із ними у причинному зв`язку.

Таким чином, об`єктивна сторона даного складу злочину включає такі обов`язкові елементи:

1) діяння (дія або бездіяльність);

2) обстановка;

3) суспільно-небезпечні наслідки (середньої тяжкості тілесне ушкодження - ч. 1, смерть потерпілого або тяжке тілесне ушкодження - ч. 2, загибель кількох осіб - ч. 3);

4) причинний зв`язок між суспільно небезпечним діянням та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками.

У свою чергу, діяння полягає в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту. Воно може вчинятися шляхом дії або бездіяльності й полягати:

1) у вчиненні дій, заборонених правилами (наприклад, керування транспортним засобом у стані сп`яніння чи без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії тощо);

2) у невиконанні дій, які особа може і зобов`язана вчинити відповідно до вимог правил безпеки руху й експлуатації транспорту (незниження швидкості руху відповідно до дорожньої обстановки, недотримання безпечного інтервалу тощо).

Обстановка вчинення злочину характеризується тим, що діяння вчиняється та наслідки настають в обстановці дорожнього руху.

А причинний зв`язок між діянням і наслідками має місце тоді, коли порушення правил безпеки руху або експлуатації транспорту, допущене винуватою особою, неминуче зумовлює шкідливі наслідки, передбачені ст. 286 КК.

При цьому, допущені особою, яка керує транспортним засобом, порушення ПДР можуть бути умовно поділені на дві групи:

а) порушення, які самі по собі (без порушення інших правил ПДР) не здатні викликати суспільно небезпечні наслідки, зазначені у ст. 286 КК (наприклад, керування транспортним засобом без посвідчення водія на керування транспортним засобом відповідної категорії, не зареєстрованим, або без належного номерного знака (підп. «в» п. 2.9 ПДР) тощо);

б) порушення, які самі по собі (навіть без будь-яких інших додаткових факторів) містять реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків і тим самим виступають як головна, вирішальна умова, без якої наслідки не настали б і яка з неминучістю викликає (породжує) їх у конкретній ДТП, що мала місце (наприклад, порушення правил перестроювання транспортних засобів (п. 10.3 ПДР), розвороту (п. 10.7 ПДР), заборони виїзду на зустрічну смугу руху транспорту (п. 11.4 ПДР), перевищення швидкості руху транспорту (п. 12.4 ПДР) тощо).

Під час розгляду кримінального провадження суд зобов`язаний виявити, встановити і вказати в мотивувальній частині вироку порушення ПДР, які мали місце під час конкретної ДТП, але водночас він повинен чітко зазначати у вироку, які саме з цих порушень були причиною настання наслідків, передбачених ст. 286 КК, тобто знаходилися у причинному зв`язку з ними, а які з цих порушень виконали лише функцію умов, що їм сприяли.

І тільки порушення ПДР, які містять у собі реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків і виступають безпосередньою причиною їх настання у кожному конкретному випадку ДТП, є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 286 КК

Але з мотивів, що наведені судом вище, в ході судового розгляду не було встановлено факту порушення вимог інкримінованого ОСОБА_6 п.12.3 ПДР України як у формі дій, так і у формі бездіяльності.

Навіть якщо припустити, що ОСОБА_6 не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, відволікся від керування транспортним засобом, то саме по собі це порушення не здатне спричинити наслідки, передбачені ч.2 ст. 286 КК України.

У той час, як інших порушень, за умов, що викладені судом вище, достовірно «поза розумним сумнівом» встановлено не було.

А отже, не доведено обов`язкового елементу об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України - діяння у формі дії чи бездіяльності.

А як вказав ВС ККС у постанові від 01 квітня 2020 року у справі № 750/11509/18 «поза розумним сумнівом» має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

А кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Статтею 62 Конституції України гарантовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначені права і свободи мають своє відображення у загальних засадах кримінального провадження, а саме у презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка відповідно до ст. 17 ч. 1 КПК України полягає у тому, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у слідчого, прокурора, слідчого судді, суду щодо винуватості обвинуваченого чи підсудного після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості обвинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати обвинуваченого винним.

Виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

У свою чергу, обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною «поза розумним сумнівом», версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Для дотримання стандарту доведення «поза розумним сумнівом» недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Адже законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Однак, недоведеність «поза розумним сумнівом» обов`язкового елементу об`єктивної сторони складу інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення виключає можливість встановлення причинного зв`язку між його діянням (дією чи бездіяльністю), яке є недоведеним, та наслідками, що настали, як у цій ситуації, що спричинили смерть одного потерпілого та тяжкі тілесні ушкодження другого потерпілого.

Таке виключає можливість притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 286 КК України і тягне за собою ухвалення виправдувального вироку на підставі п.3 ч. 1 ст. 373 КПК України, так як не доведено, що у його діянні є склад цього кримінального правопорушення.

Цивільні позови, заявлені потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_6 в рамках даного кримінального провадження слід залишити без розгляду відповідно до ч.3 ст.129 КПК України (У разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду).

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому у виді особистого зобов`язання, слід скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 02.05.2019 року на транспортний засіб Форд-Транзит д/з НОМЕР_3 , необхідно скасувати.

Речовий доказ - транспортний засіб Форд-Транзит д/з НОМЕР_3 , слід вважати таким, що повернутий обвинуваченому ОСОБА_6 .

Витрати на залучення експертів слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 126, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_6 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та виправдати його на підставі п. 3 ч.1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю у його діях складу цього кримінального правопорушення.

Цивільні позови, заявлені потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої злочином, в рамках даного кримінального провадження - залишити без розгляду.

Витрати на залучення експертів на загальну суму 3374,49 грн.- віднести на рахунок держави.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді особистого зобов`язання - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 02.05.2019 року на транспортний засіб Форд-Транзит д/з НОМЕР_3 , - скасувати.

Речовий доказ - транспортний засіб Форд-Транзит д/з НОМЕР_3 , - вважати таким, що повернутий ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

На підставі ч.2 ст. 126 КПК України сторони кримінального провадження та експерт мають право оскаржити вирок в частині визначення розміру процесуальних витрат, якщо це стосується їхніх інтересів.

Суддя: ОСОБА_1