справа №176/87/25
провадження №1-кс/176/69/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 р. Слідчий суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду клопотання старшого слідчого слідчого відділення ВП № 5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.11.2023 року за №0000045,

з участю учасників судового провадження: прокурора Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника підозрюваної - адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

До суду, 28.01.2025 року, надійшло погоджене з прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 клопотання старшого слідчого СВ ВП № 5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 вступила в злочинну змову з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з метою сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України, шляхом надання порад, вказівок щодо способів перетину Державного кордону України та усунення перешкод для подальшого перетину Державного кордону України, за грошову винагороду.

Діючи з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 спільно розробили схему сприяння незаконному переправленню громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, яким заборонено перетинати державний кордон України відповідно до ч. 4 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку із введенням 24.02.2022 на території України воєнного стану, шляхом виготовлення підроблених документів, а також внесення завідомо неправдивих відомостей в офіційні документи, для подальшого успішного проходження такими особами висновку експертної команди лікарів (колишня медико-соціальна експертна комісія (далі МСЕК) та отримання завідомо недостовірних медичних документів, які надають право на встановлення групи інвалідності, що у подальшому надає можливість безперешкодного перетину Державного кордону України.

Так, відповідно до розробленого та погодженого плану, у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 08.02.2024 ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, повідомила ОСОБА_9 , про можливість переправлення останнього через державний кордон України у вище вказаний спосіб, під час дії правового режиму воєнного стану, незважаючи на встановлену заборону.

В свою чергу ОСОБА_9 , будучи залученим до конфіденційного співробітництва з правоохоронними органами, погодився на запропоновані умови.

В подальшому, 08.02.2024 приблизно о 10 год. 00 хв., ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, з метою власного незаконного збагачення, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , відповідно до раніше погодженого плану, внесла завідомо неправдиві відомості до електронного направлення, відносно ОСОБА_9 , чим направила останнього на стаціонарне лікування до лікаря невролога ОСОБА_7 , який в свою чергу, діючи відповідно до раніше погодженого плану злочинної діяльності вніс завідомо неправдиві відомості про діагноз та стаціонарне лікування до виписок-епікризів із медичної картки стаціонарного хворого.

Також, діючи з тих же мотивів та спонукань, того ж дня, ОСОБА_5 внесла завідомо неправдиві відомості до електронного направлення, відносно ОСОБА_9 , чим направила останнього на обстеження магнітно-резонансної томографії хребта (далі МРТ) для отримання висновку МРТ з фіктивним діагнозом до ОСОБА_10 , який в свою чергу, діючи відповідно до раніше погодженого плану злочинної діяльності, забезпечив виготовлення та отримання ОСОБА_9 висновку МРТ з фіктивним діагнозом.

Зазначеними діями ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , відповідно до розподілених раніше обов`язків, сприяли незаконному переправленню осіб через державний кордон України, шляхом надання порад, вказівок та усуненням перешкод.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 08.02.2024, але не пізніше 13 год. 00 хв. перебуваючи в приміщенні службового кабінету №210 КНП «Верхньодніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги» Верхньодніпровської міської ради», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Верхньодніпровськ, вул. Європейська (Гагаріна), 16, вступила в злочинну змову з ОСОБА_8 , з метою незаконного збагачення, для одержання неправомірної вигоди, поєднаної з вимаганням такої вигоди.

В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому досудовим розслідуванням місці, розподілили між собою обов`язки, в результаті чого ОСОБА_8 повинен був отримати неправомірну вигоду.

Так, 08.02.2024 приблизно о 13 год. 05 хв. ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_8 з метою незаконного збагачення, керуючись єдиним злочинним умислом направленим на одержання неправомірної вигоди, поєднаної з вимаганням такої вигоди, діючи за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи в приміщенні службового кабінету №210 КНП «Верхньодніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги» Верхньодніпровської міської ради», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Верхньодніпровськ, вул. Європейська (Гагаріна), 16, висунули вимогу потерпілому ОСОБА_9 в отриманні неправомірної вигоди матеріального характеру в сумі 600 доларів США, за вплив на посадових осіб КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова «Дніпропетровської обласної ради», щодо прийняття ними рішення про виготовлення підробленого знімку магнітно-резонансної томографії, для отримання висновку експертної команди лікарів (колишня медико-соціальна експертна комісія (далі МСЕК) із встановленням групи інвалідності ОСОБА_9 для подальшого усунення перешкод перетину Державного кордону України.

В подальшому, 11.04.2024 приблизно о 13 год. 08 хв. поблизу буд. №41 на

вул. Конституційна (Октябрська), в м. Верхньодніпровськ, Кам`янського району, Дніпропетровської області, ОСОБА_8 отримав від потерпілого ОСОБА_9 , неправомірну вигоду в сумі 500 доларів США, що згідно курсу Національного банку України становить 19511 грн. 60 копійок, за вплив на посадових осіб КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова «Дніпропетровської обласної ради», щодо прийняття ними рішення про виготовлення підробленого знімку магнітно-резонансної томографії, для отримання висновку експертної команди лікарів (колишня медико-соціальна експертна комісія (далі МСЕК) із встановленням групи інвалідності ОСОБА_9 для подальшого усунення перешкод перетину Державного кордону України, які в подальшому розділили з ОСОБА_5 .

23.01.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 332 КК України, а саме: сприяння у незаконному переправленні осіб через державний кордон України порадами, вказівками та усуненням перешкод, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів; за ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України, а саме: прийняття пропозиції, одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

У діях ОСОБА_5 , вбачаються ознаки вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, та за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, а також ознаки злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України також відноситься до категорії тяжких злочинів, та за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- допитами потерпілого ОСОБА_9 від 24.11.2023, 22.12.2023, 08.02.2024, 14.02.2024, 11.03.2024, 24.04.2024;

- протоколом огляду від 24.11.2023 (оглянуто візитку ОСОБА_5 ), 24.04.2024 (оглянути виписки епікриз, направлення на проведення МРТ, направлення на МСЕК);

- протоколом -аудіо, відеоконтроля особи №1593т, 3101т, 6179т;

- протоколом зняття інформації з електронних комунікаційних мереж №1595т, №1940т, №2918т;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 04.10.2024, 10.11.2024, 02.12.2024;

- рапортами УСР від 07.01.2025, 09.01.2025;

- іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

В ході досудового розслідування з метою забезпечення належної поведінки підозрюваної ОСОБА_5 , та забезпечення виконання нею покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання наявним ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України виникла необхідність у обранні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, адже:

- згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України у підозрюваної може бути умисел переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, оскільки вона усвідомлює, що санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, а санкція ч. 3 ст. 369-2 КК України, в свою чергу, передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, а тому є підстави вважати, що підозрювана, знаючи про тяжкість покарання, що їй загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні зазначеного злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб переховуватися.

- згідно п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрювана ОСОБА_5 , може незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, оскільки їй відомі їх анкетні дані та місця проживання внаслідок ознайомлення з відповідними протоколами слідчих (розшукових) дій, та яких на теперішній час допитано лише на стадії досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, однак під впливом підозрюваної особи можуть змінити показання в ході судового розгляду;

- згідно п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрювана ОСОБА_5 , може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, адже особа продовжує перебувати на займаній посаді, що надає змогу останній з корисливих мотивів вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення.

Крім того, на даний час внаслідок збройної агресії РФ проти України з 24.02.2022, Україною згідно відкритих даних не контролюється орієнтовно 15-20% власної території, що створює додаткові можливості для залишення території України, в тому числі поза офіційними пунктами пропуску з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Зазначене свідчить про додаткові ризики та можливості переховування підозрюваною від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість інкримінованого їй злочинів.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_5 відповідно до ст. 177 КПК України є запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

При цьому враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчинених злочинів та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Можливість обрання запобіжного заходу у вигляді застави орган досудового розслідування не розглядає з урахуванням того, що слідчий суддя може зазначити про можливість внесення застави в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою. Обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту також не є доцільним, так як зазначений запобіжний захід не зможе запобігти ризикам повторного вчинення кримінальних правопорушень та надасть особі можливість продовжити свою злочинну діяльність.

Сукупність даних фактів свідчить про те, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, вплинути на свідчення раніше допитаних осіб, переховуватись від органу досудового розслідування. За таких обставин, зазначені в клопотанні ризики є належно обґрунтованими.

Слідчий просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, із визначенням можливості внесення застави 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Також слідчий просив врахувати, те, що особа, ймовірно, неодноразово з корисливих мотивів займалась діяльністю щодо організації незаконного перетину державного кордону та отримувала доходи від такої діяльності, орган досудового розслідування вважає, що застава в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, покладених на неї обов`язків, та вважає за доцільне визначити розмір застави у 100 прожиткового мінімуму для працездатних, як достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого за обставин, викладених в ньому.

В судовому засіданні захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_6 просив задоволенні клопотання прокурора відмовити. У разі встановлення слідчим суддею наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, застосувати до підозрюваної інший більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням свободи останньої, а саме нічний домашній арешт або особисте зобов`язання. Свої аргументи навів у письмовому клопотанні, яке подав слідчому судді.

Підозрювана підтримала думку свого захисника. Просила врахувати наявність у неї ряд хронічних захворювань. Зазначила, що їй не має куди тікати та переховуватись. Вона має житло, постійно там проживає, нікуди не виїжджає.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання прокурора, а також матеріали подані до клопотання, приходить до наступних висновків.

Метою застосування запобіжного заходу в кримінальному провадженні, як встановила ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які визначені ст. 178 КПК України.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчим суддею встановлено, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень підтверджується наданими письмовими доказами:

- допитами потерпілого ОСОБА_9 від 24.11.2023, 22.12.2023, 08.02.2024, 14.02.2024, 11.03.2024, 24.04.2024;

- протоколом огляду від 24.11.2023 (оглянуто візитку ОСОБА_5 ), 24.04.2024 (оглянути виписки епікриз, направлення на проведення МРТ, направлення на МСЕК);

- протоколом -аудіо, відеоконтроля особи №1593т, 3101т, 6179т;

- протоколом зняття інформації з електронних комунікаційних мереж №1595т, №1940т, №2918т;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 04.10.2024, 10.11.2024, 02.12.2024;

- рапортами УСР від 07.01.2025, 09.01.2025;

- іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо можливої причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.3 ст. 369-2, ч. 3 ст. 332 України.

Слідчим суддею також встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, що відповідно до вимог ст. 12 КК України належать до тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років. Таким чином, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, яке може бути призначено підозрюваній у разі визнання її винною.

Прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України.

В той же час, прокурором не доведено застосування найсуворішого запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Слідчим суддею встановлено, що підозрювана раніше не судима, не працює, співпрацює із слідством, не заперечує обставини кримінального провадження, має міцні соціальні зв`язки у місті Верхньодніпровськ, має ряд захворювань.

З урахуванням у сукупності обставин щодо особи підозрюваного, наявність соціальних зв`язків у населеному пункті, де він мешкає разом із жінкою, наявність постійного місця проживання, то ступінь цих ризиків не виявляється настільки значною та достатньою, яка б давала підстави обрати підозрюваному саме такий винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Окрім того, слідчий суддя врахував письмове клопотання керівництва комунального некомерційного підприємства «Верхньодніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги» Верхньодніпровської міської ради, в якому останнє просило не застосовувати до ОСОБА_5 такий запобіжний захід як тримання під вартою. Своє клопотання обґрунтовували тим, що для закладу критично важливим є те, щоб лікар залишалася на своєму робочому місці, адже громада має змогу отримувати консультації, лікування, профілактичні огляди, направлення на аналізи чи госпіталізацію, це забезпечує підтримку здоров`я та попередження ускладнень, вчасне обслуговування пацієнтів дозволяє уникнути скупчення людей, скоротити черги та забезпечити кожному належний рівень уваги, пік захворюваності (зима, епідемії) вимагає постійної присутності лікаря ЗПСЛ для контролю ситуації, своєчасного лікування хворих і вакцинації, надає необхідні послуги військовим та сім`ям загиблих воїнів (медичні огляди, лікування травм чи хронічних захворювань) та переселенцям, які потребують адаптації та медичної підтримки в нових умовах, регулярний моніторинг пацієнтів із гіпертонією, діабетом, серцево-судинними захворюваннями чи астмою допомагає уникнути загострень і госпіталізацій, пацієнти отримують допомогу локально, без необхідності їхати в сусіднє місто чи район, що економить час, гроші та зусилля громади, постійна присутність лікаря дає громаді впевненість, що у разі потреби їм буде надано медичну допомогу, це знижує рівень тривоги та підвищує довіру до медичної системи, у разі відсутності лікаря ЗПСЛ зростає ризик ускладнень, госпіталізацій і навіть летальних випадків.

Тобто, із встановлених обставин слідчий суддя вважає необхідним і достатнім обрати підозрюваній запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, оскільки такий буде співмірним і забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення ВП № 5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити у зв`язку з цим, в період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 статтею 194 КПК України:

1. Не залишати житло, а саме: будинок АДРЕСА_1 в період часу з 22-00 години до 06-00 години наступного дня, за винятком необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги.

2. Зобов`язати підозрювану ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого та прокурора у даному кримінальному провадженні.

3. Повідомляти слідчого, прокурора про зміну місця свого проживання та місця роботи.

4. Утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні.

5. Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України, за винятком паспорту громадянина України.

Строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту 2 місяці, тобто до 28 березня 2025 року.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в її житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Копію ухвали для виконання направити до відділення поліції №3 Кам`янського районного управління ГУНП в Дніпропетровській області відповідно до ч.3 ст.181 КПК України.

Зобов`язати відділення поліції №3 Кам`янського районного управління ГУНП в Дніпропетровській області відповідно до вимог ч. 4 ст. 181 КПК України негайно поставити на облік підозрювану ОСОБА_5 , до якої застосований домашній арешт і повідомити про це слідчого.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя