Справа № 296/2769/25
Вирок

Іменем України

19 березня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження № 0001009 від 20.07.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Житомира, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

встановив:

20.07.2023 близько 17 год 00 хв, ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу будинку № 41/41 по вул. Шевченка у м. Житомирі на відкритій ділянці місцевості знайшов один зіп-пакет з кристалічною речовиною фіолетового кольору. Усвідомлюючи, що дана речовина є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл- пентан-1-он) у ОСОБА_3 , виник умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети її збуту.

Реалізуючи свій умисел, направлений на незаконне придбання психотропної речовини, обіг якої заборонено, ОСОБА_3 підняв із землі один зіп-пакет з кристалічною речовиною фіолетового кольору та продовжуючи реалізацію свого умислу, направленого на незаконне зберігання без мети її збуту, поклав один зіп-пакет з кристалічною речовиною фіолетового кольору до футляра для окулярів, який був пристебнутий на штанах, в яких він був одягнений, де переновив її невстановленими вулицями міста Житомира, таким чином незаконно зберігав психотропну речовину при собі без мети збуту.

В подальшому, 20.07.2025 близько 18 год 19 хв за адресою: вул. Князів Острозьких, 30/1, м. Житомир, злякавшись кримінальної відповідальності, ОСОБА_3 кинув на землю футляр для окулярів, в якому був один зіп-пакет з кристалічною речовиною фіолетового кольору, що містить психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл- пентан-1-он), загальною масою - 0,8530 г, яку ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав без мети збуту.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001009 за обвинуваченням ОСОБА_3 в порядку ст. 302 КПК України надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд без проведення судового розгляду в судовому засіданні, письмовою заявою ОСОБА_3 , складеною в присутності його захисника та матеріалами досудового розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Зі змісту заяви підозрюваного ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , слідує, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме, в незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, суд доходить висновку про відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого та можливістю розгляду обвинувального акта в порядку, визначеному ст. 381, 382 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, при здійсненні судового провадження за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються сторонами кримінального провадження, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України, відсутні.

Шкоди вказаним кримінальним правопорушенням не завдано.

Визначаючи вид покарання, суд враховує роз`яснення, які викладені в п. 2 постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких, із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які, зокрема, вперше вчинили злочини, особам які щиро розкаялись у вчиненому.

Санкція ч. 1 ст. 309 КК України, передбачає альтернативні покарання у виді штрафу, виправних робіт, арешту та обмеження волі.

Приймаючи до уваги, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд вважає доцільним застосувати до ОСОБА_3 покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Оскільки обвинувачений не працює та не має стабільних офіційних доходів, покарання у виді штрафу та виправних робіт не зможе досягнути своєї мети. Також враховуючи, що законодавством не передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням у виді арешту, суд призначає більш суворе покарання у виді обмеження волі на строк, що наближається до мінімального, визначеного в санкції ч. 1 ст. 309 КК України, із застосування ст. 75, 76 КК України.

На думку суду, саме таке покарання є необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався, підстави для його застосування відсутні. Арешт на майно не накладався.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави 1165,00 грн витрат на залучення експерта під час проведення судової експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 373, 374, 381-382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта під час проведення судової експертизи в сумі 1195 (одна тисяча сто дев`яносто п`ять) гривень 00 копійок.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувати.

Речові докази: кристалічну речовину фіолетового кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл- пентан-1-он), загальною масою 0,8530 г - знищити.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1