У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

учасників судового процесу: прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/800/24 за апеляційними скаргами: прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 листопада 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 листопада 2024 року клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено.

Застосовано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_7 , обчислюється з 22 год. 00 хв. 14 листопада 2024 року.

Встановлено строк дії ухвали до 10 січня 2025 року, включно.

Визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 обов`язків, передбачених КПК України, 100 (сто) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 302800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень.

Роз`яснено, що підозрюваний ОСОБА_7 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_7 , у відповідності до ч. 5 ст.194 КПК України, покладено наступні обов`язки: - прибувати до слідчого чи прокурора за кожним їх викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; - повідомляти слідчого та прокурора про зміну свого місця проживання та місця роботи (служби); - здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що у даному випадку стороною обвинувачення доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти встановленим під час розгляду ризикам, оскільки у кримінальному провадженні зібрані докази, які у своїй сукупності вказують на обґрунтованість підозри про вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявні обґрунтовані ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, визначаючи розмір застави, слідчий суддя врахував конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , його майновий та сімейний стан, та з урахуванням тяжкості злочину, його високого ступеня суспільної небезпеки, вчинення правопорушення загальнонебезпечним способом, що загрожує невизначеному колу осіб та майну, вчиненого в умовах воєнного стану з корисливих мотивів, а також даних про особу підозрюваного та ризиків, встановлених слідчим суддею, останньому визначив заставу в розмірі ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» (3028 грн.), відповідно становить 302800 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та є співмірною з існуючими у даному кримінальному провадженні ризиками. При цьому слідчим суддею враховано розмір предмета злочину.

Не погоджуючись з даною ухвалою слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення слідчого судді у частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законним, однак не відповідає вимогам закону в частині встановлення застави у вказаному розмірі. Просить суд, ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У разі якщо суд дійде переконання про необхідність визначення застави підозрюваному ОСОБА_7 , то обрати її у відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України не менше як 500 тисяч грн.

Захисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 в апеляційній скарзі вказала, що всупереч нормам закону, суд визначив розмір застави ОСОБА_7 у розмірі 100 прожиткових мінімумів, яка є непомірною для підозрюваного і такою, що перетворює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у безальтернативний. Просить суд змінити оскаржувану ухвалу слідчого судді в частині визначення розміру застави, зменшити її розмір до 30 прожиткових мінімумів.

У судове засідання підозрюваний ОСОБА_7 не з`явився.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття учасників судового процесу в судове засідання не перешкоджає проведенню розгляду, крім того, апеляційним судом не визнавалась обов`язковість явки підозрюваного у судове засідання на розгляд апеляційних скарг й стороною захисту не заявлялось клопотання про бажання підозрюваного брати участь у розгляді апеляційних скарг.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 , яка підтримала доводи своєї апеляційної скарги та просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З апеляційних скарг вбачається, що прокурором та стороною захисту не оскаржується вид застосованого запобіжного заходу, строк його застосування та встановлені слідчим суддею ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Суть апеляційних скарг зводиться лише до вирішення питання в частині визначення розміру застави, а тому апеляційний суд переглядає справу лише в цій частині.

Відповідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, а саме в умисному пошкодженні чужого майна, вчинене шляхом підпалу, про що йому 15.11.2024 повідомлено про підозру, відомості внесено до ЄРДР 13.11.2024 за № 0000525.

При розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджено клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявність обґрунтованої підозри, існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із застосуванням застави.

Переглядаючи законність прийнятого рішення в межах доводів поданих апеляційних скарг прокурора та захисника, колегія суддів вважає, що визначений розмір застави в повній мірі узгоджується з положеннями ст. 182 та ч. 3 ст. 183 КПК України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Межі розміру застави залежать, зокрема, від ступеня тяжкості злочину, у вчиненні якого особа підозрюється. При чому у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у таких межах не здатна забезпечити виконання підозрюваним у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, що перевищує встановлені в законі граничні розміри.

Як вбачається з оскарженої ухвали, слідчий суддя під час її постановлення врахував те, що ОСОБА_7 інкримінується вчинення в умовах воєнного стану тяжкого злочину, а саме: в умисному пошкодженні чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Враховуючи конкретні обставини, за яких було вчинено ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, його високого ступеня суспільної небезпеки, що загрожує невизначеному колу осіб та майну, його наслідок, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також особу підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя правильно визначив заставу у розмірі 302800,00 гривень, що становить 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На даному етапі досудового розслідування, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді про те, що розмір застави 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, буде співмірним та пропорційним щодо конкретної особи, необхідним і достатнім для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та досягненню завдань кримінального провадження. Визначений слідчим суддею розмір застави здатен досягти цієї мети та зможе запобігти підтвердженим ризикам та об`єктивно встановленим у кримінальному провадженні даним щодо кримінально карної діяльності ОСОБА_7 .

Поряд з тим, викладені прокурором в апеляційній скарзі посилання щодо необхідності визначення підозрюваному ОСОБА_7 застави не менше як 500 (п`ятсот) тисяч гривень, задоволенню не підлягають, оскільки з матеріалів судового провадження вбачається, що звертаючись до слідчого судді з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ініціатор клопотання, за погодженням з прокурором, не вказував про розмір застави, як і не вказував про виключність випадку у розумінні положень ч. 5 ст. 182 КПК України. Разом з тим, в апеляційній скарзі прокурор вже зазначив, що якщо суд дійде переконання про необхідність визначення застави підозрюваному ОСОБА_7 , то визначити розмір не менше як 500 (п`ятсот) тисяч гривень. При цьому прокурор не надав доказів на підтвердження майнового стану підозрюваного, який зумовлював би здатність останнього сплатити заставу саме у такому розмірі.

Разом з тим, запропонований стороною захисту розмір застави не буде дієвим та не зможе утримати підозрюваного від не процесуальної поведінки, не забезпечить дотримання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків у разі звільнення, на думку судової колегії, перспектива втрати такого розміру застави, який визначений слідчим суддею, буде належною гарантією задля запобігання встановленим ризикам, а тому підстав для зменшення її розміру не вбачає.

При цьому, апеляційний суд, окрім наведеного вище, бере до уваги й те, що стороною захисту не надано будь-яких доказів, у тому числі і про майновий стан підозрюваного ОСОБА_7 , які б свідчили про те, що визначений слідчим суддею розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного, що в свою чергу свідчить про те, що підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_7 , апеляційним судом не встановлено.

На переконання колегії суддів, визначений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави - 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,є таким, що співвідноситься з даними про особу підозрюваного ОСОБА_7 та характером і обставинами правопорушення у якому він підозрюється, а тому відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зазначеним у ст. 182 КПК України.

Підстав вважати вказаний розмір застави непомірним, колегія суддів не вбачає, виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання підозрюваного під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Отже, викладені прокурором та стороною захисту доводи не впливають на правильність судового рішення, а тому у задоволенні апеляційних скарг необхідно відмовити.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційні скарги прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 та захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 підлягають залишенню без задоволення, а ухвала слідчого суді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 листопада 2024 року, залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 176-179, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 та захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 листопада 2024 року про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді