Справа № 591/7447/17
Провадження № 1-кс/591/1215/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 квітня 2025 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на незаконні дії та бездіяльність органу досудового розслідування щодо не виконання імперативних вимог чинного законодавства в порядку ст.306 КПК,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми надійшла скарга ОСОБА_3 від 20.03.2025 №03/37, в якій він зазначає, що 23.02.2025 за вих. №02/41 він звертався до керівника Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_4 із заявою про вчинення злочину посадовими особами правоохоронних органів в кримінальному провадженні №00000347 від 10.03.2013, а також 18.03.2025 повторно зі скаргою №03/03 від 03.03.2025 на невиконання прокуратурою імперативних вимог чинного законодавства. У вказаній заяві та скарзі вимагав в порядку ст.214 КПК України внести відомості до ЄРДР по факту вчинення злочинів прокурорами ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , слідчою ОСОБА_7 та керівником органу досудового розслідування ОСОБА_8 . Але, незважаючи на його повторні звернення, відомості по такій його заяві та скарзі не було внесено до ЄРДР. За таких обставин, просив зобов`язати керівника Окружної прокуратури м.Суми забезпечити в порядку ст.214 КПК України внесення до ЄРДР відомостей по зазначеним у заяві та скарзі фактам. Крім того, просив зобов`язати керівника Окружної прокуратури: з метою усунення конфлікту інтересів справу направити до ДБР м.Києва, надати йому Витяг з ЄРДР та копію доручення прокурора, усунути наведені порушення чинного законодавства та бездіяльність щодо не виконання повноважень за ст.13 Закону України «Про прокуратуру».

Участь скаржника ОСОБА_3 у розгляді його скарги була забезпечена в режимі відеоконференції, але під час судового засідання скаржник повідомив про небажання брати участь у судовому розгляді як в цей день, так і в подальшому.

Згідно висновку ККС ВС, викладеному в ухвалі від 30.05.2018 року у справі № 676/7346/15-к, хоча у КПК України не передбачено загального положення про заборону зловживання процесуальними правами, однак заборона зловживання такими є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 7 липня 1989 року, вказував на недопустимість зневілювання ключового принципу - верховенства права у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом.

В цьому випадку вищенаведені обставини дають підстави розцінювати поведінку скаржника ОСОБА_3 як зловживання скаржником своїми процесуальними правами.

Тому, з метою дотримання розумних строків розгляду скарги та загальних засад кримінального провадження розгляд скарги вирішено проводити у відсутність скаржника.

Уповноважена особа Окружної прокуратури міста Суми в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином. З огляду на положення ч.3 ст.306 КПК України відсутність особи, дії чи бездіяльність якої оскаржуються, не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів доданих до скарги, ОСОБА_3 звернувся до керівника Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_4 із заявою від 23.02.2025 року №02/41, в якій просив в порядку ст.214 КПК України внести відомості до ЄРДР про вчинення злочинів:

-слідчим СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 з правовою кваліфікацією ч.2 ст.364, ч.3 ст.365, ч.2 ст.366, ч.4 ст.368, ч.2 ст.382, ст.296 КК України;

-процесуальним керівником окружної прокуратури міста Суми прокурором ОСОБА_5 за ознаками ч.2 ст.364, ч.3 ст.365, ч.3 ст.382 КК України;

-Екс-керівником окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_6 за ознакакми ч.2 ст.364, ч.3 ст.365, ч.3 ст.382 КК України;

-Керівником органу досудового розслідування начальником відділення Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 за ознаками ч.2 ст.364, ч.3 ст.365, ч.2 ст.366, ч.4 ст.368, ч.2 ст.396 КК України.

Крім того, у скарзі від 03.03.2025 за вих №03/03, яку ОСОБА_3 надіслав керівнику Окружної прокуратури міста Суми, останній просив негайно виконати імператив ч.1 ст.214 КПК України та внести відомості до ЄРДР за його заявою від 23.02.2025.

Даних про те, що відомості по вказаній заяві ОСОБА_3 були внесені до ЄРДР, матеріали справи не містять.

Водночас, згідно правового висновку, який висловлений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Крім того, за змістом ст. 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування є подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом із цим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Така позиція узгоджується з правовою позицією, що висловлена Другою судовою палатою ККС ВС у постанові від 30 вересня 2021 року, справа № 556/450/18, провадження № 51-4229км20.

У даному випадку, у поданій заяві від 23.02.2025 ОСОБА_3 розповідає про здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000347 від 10.01.2013 і фактично висловлює незгоду з діями, бездіяльністю та рішеннями слідчого та прокурорів у зазначеному кримінальному провадженні.

Водночас, такі відомості заяви не містять даних, що можуть свідчити про вчинення слідчим та прокурорами тих кримінальних правопорушень, про які ОСОБА_3 зазначає у заяві.

За таких обставин, заява ОСОБА_3 не відповідає вимогам ч.5 ст. 214 КПК України, згідно якої передбачено обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення.

Враховуючи викладене, у даному випадку немає підстав для внесення відомостей за вказаною заявою до ЄРДР, отже відсутня і бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

Інші вимоги ОСОБА_3 у скарзі щодо зобов`язання керівника Окружної прокуратури: з метою усунення конфлікту інтересів справу направити до ДБР м.Києва, надати йому Витяг з ЄРДР та копію доручення прокурора, усунути наведені порушення чинного законодавства та бездіяльність щодо не виконання повноважень за ст.13 Закону України «Про прокуратуру» - не віднесені чинним КПК України до компетенції слідчого судді.

Тобто, у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. 303,307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на незаконні дії та бездіяльність органу досудового розслідування щодо не виконання імперативних вимог чинного законодавства в порядку ст.306 КПК, відмовити.

Положення частини третьої статті 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020.

Слідчий суддя ОСОБА_1