Справа № 553/1864/24
Провадження № 1-кп/553/386/2025
В И Р О К

Іменем України

11.02.2025м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтавиу складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ленінського районного суду міста Полтави кримінальне провадження № 0000205 від 14.04.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодружений, дітей не має, офіційно не працевлаштований, інвалідності не має, зареєстрований та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

15 грудня 2023 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 289, ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

?у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :

14 квітня 2024 року, приблизно о 09 годині 20 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись на відкритій ділянці місцевості по вулиці Михайла Драгоманова в місті Полтаві, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до велосипеда синього кольору вартістю 2646,33 гривень, який був розміщений на поверхні землі вищевказаної ділянки місцевості та продовжуючи свої протиправні дії, вважав, що діє таємно, почав піднімати велосипед, в цей час, умисні протиправні дії ОСОБА_6 були помічені потерпілим ОСОБА_7 , який є власником велосипеда та знаходився неподалік від місця де його залишив.

ОСОБА_6 , ігноруючи зауваження та законні вимоги потерпілого ОСОБА_7 припинити злочинні дії, розуміючи, що його дії помічені та набули відкритого характеру, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, підняв велосипед, сів на нього і розпочав рух, при цьому потерпілий ОСОБА_7 намагався наздогнати ОСОБА_6 та побіг за ним, однак ОСОБА_6 поїхав із місця події, відкрито викравши вказане майно, незважаючи на те, що потерпілий кричав йому у слід зупинитись та повернути зазначений велосипед.

Після чого, ОСОБА_6 разом з викраденим майном, власником якого є потерпілий ОСОБА_7 , з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинили останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у скоєнні інкримінованого злочину визнав частково, оскільки вважає, що вчинив крадіжку, заперечив наявність умислу на відкрите викрадення чужого майна. Під час допиту пояснив, що зранку 14.04.2024, близько дев`ятої години, у м. Полтаві по вул. Драгоманова йшов додому до мікрорайону Вороніна із зуп. Б.Хмельницького. Не скористався громадським транспортом, оскільки вирішив прогулятися. В цей день та напередодні вживав алкогольні напої. Коли проходив поруч трансформатора по вул. Драгоманова, помітив велосипед що лежав у траві, яка була не дуже високою. Підійшов до велосипеда подивився по сторонам, нікого не було. Поруч знаходились приватні будинку, трансформатор, а на парковці, що знаходилась на відстані 50-100 метрів були припарковані автомобілі. Коли підійшов до велосипеда перевірив чи накачані колеса, переконався, що велосипед перебуває у справному стані, він мав корзини. Переконавшись, що поруч нікого не було вирішив сісти та поїхати на даному велосипеді, усвідомлюючи незаконність власних дій. Коли підіймав велосипед, помітив, що поруч близько 30 м паркується автомобіль, але зрозумів, що це не власник велосипеда. Коли сів на велосипед, їхав по дорозі близько 300 м до перехрестя. Спочатку метрів 50 озирався та бачив, що його ніхто не переслідує. На перехресті з вул. Правди було багато автомобілів, тому зупинився щоб перевести велосипед через дорогу. В цей момент під`їхав автомобіль з того боку звідки він приїхав. Коли він їхав до перехрестя не озирався, а тому не може сказати чи рухались за ним автомобілі. Коли переводив велосипед через дорогу, під`їхав автомобіль, з нього вийшов чоловік та підбіг до нього, почав наносити тілесні ушкодження кулаками по обличчю, він одразу зрозумів, що це власник велосипеда, оскільки останній його звинувачував у викрадені велосипеда. Він почав вибачатися перед ним та говорив, що не знав про те, що це його велосипед, запропонував потерпілому відшкодувати моральну шкоду, але він не погоджувався та продовжував його тримати. Потерпілий попросив телефон у водія з яким приїхав, комусь зателефонував, викликав поліцію. Приїхали працівники поліції та дружина потерпілого. Працівники поліції затримали його, але він запанікував на намагався втекти. Коли приїхали працівники поліції заперечував факт викрадення. До працівників поліції з приводу тілесних ушкоджень завданих йому потерпілим не звертався, оскільки вважав, що потерпілий вчинив справедливо. Зазначає, що розкаюється у вчиненому, пропонував спочатку відшкодувати потерпілому моральну шкоду, однак з урахуванням поведінки потерпілого більше з пропозицією щодо відшкодування не звертався..

В судових дебатах та останньому слові просив здійснити перекваліфікацію обвинувачення на ст. 185 КК України, вказав, що визнає вину за ст. 185 КК України, потерпілому пропонував відшкодування, але він відмовився. Вважає, шо потерпілий з самого початку зверхньо та зневажливо ставиться до нього. Також просив розглянути можливість застосування ст. 616 КПК України, змінити або скасувати запобіжний захід для мобілізації та проходження військової служби за контрактом на особливий період.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 , його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, підтверджується сукупністю наданими стороною обвинувачення та дослідженими у ході судового розгляду доказами, які суд вважає належними та допустимими, а саме:

- показами потерпілого ОСОБА_7 , який в ході допиту вказав, що 14.04.2024, близько дев`ятої години ранку, коли виїжджав на велосипеді з двору за адресою: АДРЕСА_2 , на проїзній частині поруч будинку АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 чи АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 помітив, що чоловік справляє природні потреби на проїзній частині, при цьому йому сигналили автомобілі, які проїжджали, він звернувся до даного чоловіка виголосивши «О, дожився». Потім він поїхав на початок вулиці Драгоманова у м. Полтаві, потрібно було нарвати трави для кролів. Поруч електрощитової була трава, з`їхав з дороги та поклав велосипед на узбіччі поруч з електрощитовою. В районі 3-5 метрів від місця де поклав велосипед рвав траву зігнувшись на колінах. Помітив, що чоловік одягнутий у кофту з капюшоном на голові, якого він раніше бачив, коли той справляв природні потреби на проїзній частині, піднімає його велосипед. Помітивши це, він йому вигукнув « ОСОБА_8 », на що у відповідь чоловік йому також вигукнув « ОСОБА_8 », та продовжив піднімати велосипед із землі. Він запитав у незнайомого чоловіка, чи він клав туди велосипед, що його бере, він відповів, що йому треба. Вказав, що це був обвинувачений ОСОБА_6 . На прохання покласти велосипед на місце, обвинувачений висловився нецензурно в його бік, сів на велосипед та поїхав у бік мікрорайону Вороніна. Він побіг за ОСОБА_6 , пробіг 50 м, та через те, що був у домашніх капцях більшого розміру, зрозумів, що не дожене. Коли біг за ним, кричав йому «тормози, приб`ю», обвинувачений оглядався, бачив, що він його переслідує, у відповідь лише нецензурно лаявся та відмахувався, їхав хитався. На майданчику біля лісу стояв автомобіль темно сірого кольору, в якому був водій із собакою. Підбіг до водія, попросив про допомогу наздогнати обвинуваченого, який рухався на велосипеді, на що він погодився. Коли наздоганяли водій сигналив, обвинувачений не реагував, виляв по дорозі. На перехресті повернув на вул. Героїв Крут в напрямку мікрорайону Вороніна, виїжджає на смугу зустрічного руху та падає на лівий бік з велосипеда вдарившись об бордюр. Він вийшов з автомобіля та схопив обвинуваченого. Потім попросив водія, який йому допоміг наздогнати обвинуваченого, зателефонувати дружині, якій під час телефонної розмови повідомив про події, які відбулися, вона повідомила, що зараз приїде. Після чого чоловік, який йому допоміг наздогнати обвинуваченого, поїхав з місця події. Обвинувачений перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння почав йому погрожувати та пропонувати 100 доларів. Коли приїхала дружина обвинувачений виражався нецензурно також і у її бік. Дружина приїхала та він викликав поліцію. Коли приїхали працівники поліції обвинувачений продовжував погрожувати та намагався втекти пробігши метрів 300 його наздогнали та зупинили. Велосипед, який намагався вкрасти ОСОБА_6 належав покійному тестю та є дорогою річчю для їх родини, оскільки це все, що залишилося на пам`ять.

На питання потерпілий уточнив, що рвав траву зігнувшись на колінах та коли обвинувачений почав піднімати велосипед, він піднявся, випрямився та сказав положити на місце велосипед, в цей час обвинувачений дивився на нього, висловлювався на його адресу нецензурно, сів на велосипед та поїхав. Відстань від місця, де ОСОБА_6 взяв велосипед, до місця, де він впав та його затримали, близько 1 км. Щодо призначення міри покарання обвинуваченому потерпілий поклався на розсуд суду;

- показами свідка ОСОБА_9 , який в ході допиту повідомив, що влітку 2024, точної дати не пам`ятає, у першій половині дня, під`їхав на автомобілі «Форд», темно сірого кольору, погуляти з собакою біля річки у Подільському районі, поруч з вул. Правди. Також вказав, що коли під`їжджав на майданчик, помітив, що в траві хтось копирсається, потім чоловік, як йому здалося у нетверезому стані, сів на велосипед та поїхав, на ньому був одяг з довгим рукавом. На даній місцевості будь яких кущів не було, це відкрита ділянка. Зупинившись на майданчику, коли збирався виходити з автомобіля, помітив чоловіка років за 50, середньої статури, який швидко наближається до нього. Даний чоловік попросив його допомоги наздогнати чоловіка, який вкрав у нього велосипед, на що він погодився та вони вирушили на за ним на автомобілі. Чоловік на велосипеді від`їхав недалеко, оскільки їхав повільно та виляв по дорозі. Коли вони наздогнали його, запропонував чоловіку вийти з автомобіля та зупинити чоловіка на велосипед на що він не погодився, пояснюючи тим, що взутий у капці. Чоловік який їхав на велосипеді іноді обертався, машину він бачив, метрів 10 відстань була між велосипедом та автомобілем. Коли вулиця закінчилася, чоловік який їхав на велосипеді повернув праворуч до арки в бік Вороніна. Оскільки на дорозі перебувало багато автомобілів чоловік на велосипеді постійно озирався та не впорався з керуванням впав на узбіччі дороги. Наздоганяли чоловіка на велосипеді близько 5 хвилин, вікна в автомобілі були зачинені. Потім потерпілий побіг до нього та схопив його, чи відбувалась між ними якась розмова в цей час не чув, оскільки перебував в автомобілі. Після чого проїхав трошки вперед, розвернувся та повертався на місця де планував погуляти з собакою. Проїжджаючи поруч з потерпілим та чоловіком якого він тримав, потерпілий махав йому та він трошки проїхавши, зупинився. Потім потерпілий попросив телефон аби зателефонувати дружині, щоб вона викликала поліцію. Він дав телефон потерпілому, який поспілкувався з дружиною, після чого він повернувся на місце де збирався погуляти з собакою.

На питання свідок уточнив, що точної дати не пам`ятає, можливо події відбувались у квітні 2024 року. Бачив чоловіка, який копирсався в траві та потім сів на велосипед, у лобове скло автомобіля, більше нікого не бачив, кущів та дерев на вказаній ділянці не було. Він не встиг вийти з машини, як до нього підбіг чоловік та попросив про допомогу, хвилини дві пройшло з моменту як під`їхав на майданчик.;

-даними рапорта ст. інспектора-чергового відділення поліції № 1 (м. Полтава) ГУНП в Полтавській області ОСОБА_10 від 14.04.2024, відповідно до якого 14.04.2024 о 09:40 годині надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 14.04.2024 о 09:39 годині, за адресою: АДРЕСА_7, 14.04.2024 - 15 хв тому, невідомий чоловік років 20 намагався викрасти велосипед. Крадія затримано, перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Чекає на поліцію; ( т. 1 а.с. 61-62)

- даними рапорта заступника командира роти № 2 батальйону УПП в Полтавській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_11 від 14.04.2024, згідно якого 14.04.2024 у складі екіпажу «Алтей 152» старшого лейтенанта поліції ОСОБА_12 та лейтенанта поліції ОСОБА_13 о 09:41 год було отримано на службовий планшетний пристрій виклик «Грабіж» за адресою: АДРЕСА_7, де невідомий чоловік відкрито заволодів велосипедом (синього кольору). По прибуттю на місце події о 09:45 год було виявлено особу котра ймовірно відкрито заволоділа велосипедом «Десна» номер НОМЕР_1, ним виявився громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий проживає: АДРЕСА_1 . На місце події було викликало СОГ Відділення поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, після приїзду СОГ вищевказаний громадянин намагався втекти, згідно ст. 44 та ст. 45 Закону України «Про національну поліцію» до нього було застосовано заходи фізичного впливу а спец. засоби «кайданки». На місці події працює СОГ ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області. Відеофіксація велась на нагрудну бодікамеру № 469274 та № 467883.; (т. 1 а.с. 63)

- даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 14.04.2024, відповідно до якого ст. дізнавач СД ВнП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітан поліції ОСОБА_14 прийняв усну заяву від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який заявив, що 14.04.2024 близько 09:20 год невідома особа відкрито заволоділа велосипедом України синього кольору, який залишив на узбіччі дороги, неподалік домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 ; (т. 1 а.с. 64)

- даними протоколу затримання в порядку ст. 208 КПК України від 14.04.2024, згідно якого ОСОБА_6 затримано о 10:45 годин 14 квітня 2024 рок, мсце затримання: м. Полтава, вул. Героїв Крут, територія прилегла до будинку 45; в ході особистого обшуку вилучено кошту зеленого кольору з написом «SOUTHERN CALIFORNIA» з капюшоном, яка поміщена до спеціального пакету; (т. 1 а.с.133-135)

- даними протоколу огляду місця події від 14.04.2024, ілюстративним матеріалом до нього (фототаблиця), який проведено слідчим СВ ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_15 із застосуванням технічних засобів фіксації (фотоапарт NICON COOL PIX 300W), в присутності понятих, за участю спеціаліста ОСОБА_16 , за участю ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , під час якого оглянуто відкриту ділянку місцевості, яка являє собою частину дороги АДРЕСА_7. Під час огляду встановлено, на узбіччі дороги знаходиться велосипед синього кольору з діаметром колес близько 70 см. Позаду над заднім колесом знаходиться металева корзина. На сидушці велосипеду справа наявна тріщина на матеріалі чорного кольору, зовні схожий на екошкіру, під матеріалом - паралон, на сідлі з правої сторони є напис Mactive. Над переднім колесом наявний металевий кошик типу «корзина». На велосипеді наявні сліди окислення. Біля велосипеду знаходиться ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1, який одягнутий в спортивну куртку зеленого кольору типу «худі» з написом «Hollishes» на білому фоні, у кофті наявний капюшон; джинси синього кольору, кеди чорного кольору. Велосипед синього кольору без номеру вилучено до ВнП № 1 Полтавського РУП вул. Стрітенська, 16; (т. 1 а.с. 65-66)

- даними протоколу огляду місця події від 14.04.2024, ілюстративним матеріалом до нього (фототаблиця), який проведено слідчим СВ ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_15 із застосуванням технічних засобів фіксації (фотоапарт NICON COOL PIX 300W з карткою пам`яті Kingston 16 GB), за участю ОСОБА_7 , під час якого оглянуто відкриту ділянку місцевості по вул. Драгоманова в м. Полтава біля електрощитової ЗТП 657, неподалік електроопори № ЗАП 652 Л-1 1/19 (? 25 м). Ділянка місцевості покрита рослинністю, а саме травою. Ділянка розташована на перетину вул. М.Драгоманова та пров. Прирічний зі сторони домоволодіння по АДРЕСА_3. Присутній на місці огляду ОСОБА_7 повідомив, що на даній ділянці він рвав траву та вказав на місце узбіч дороги зі сторони АДРЕСА_3, де він залишив велосипед. На відстані близько 10 метрів знаходиться пакет синього кольору із зірваною травою. ОСОБА_7 роз`яснив, що це пакет до якого він рвав траву, коли невідомий чоловік викрав відкрито його велосипед. Саме з місця де залишений синій пакет в бік домоволодіння знаходиться частина ділянки із зірваною рослинністю. ОСОБА_7 пояснив, що приблизно з відстані від ділянки із зірваною травою він зробив зауваження невідомому щодо того, що останній взяв велосипед заявника; (т. 1 а.с. 68-72)

- згідно висновок експерта Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/117-24/7715-ТВ від 10.05.2024 ринкова вартість бувшого у використанні велосипеда, синього кольору, на момент вчинення злочину, а саме станом 14.04.2024 становила 2 646,33 грн; (т. 1 а.с. 78-84)

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.04.2024 та ілюстративним матеріалом до нього (фототаблиця), відповідно до якого потерпілий ОСОБА_7 в присутності понятих, серед пред`явлених 4 фото осіб чоловічої статі на фото під № 3 вказав на особу, яка 14.04.2024 заволоділа його велосипедом синього кольору і якого в подальшому потерпілий наздогнав; згідно довідки до протоколу від 14.04.2024 на фото № 3 зображений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; (т. 1 а.с. 85-87)

- змістом протоколу проведення слідчого експерименту від 30.04.2024, проведеним слідчим СВ ВнП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенантом поліції ОСОБА_15 , із застосуванням технічного засобу фіксації Panasonic FullHD, та відеозаписом вказаної слідчої дії (додаток до протоколу - оптичний диск), за участю потерпілого ОСОБА_7 , у присутності понятих, за адресою: м. Полтава, вул. Драгоманова, 28, під час якого потерпілому було запропоновано розповісти про події, які мали місце 14.04.2024, на що ОСОБА_7 погодився і повідомив, що близько 09:20 год він рвав траву біля електрощитової по вул. Драгоманова. До цього місця потерпілий приїхав на своєму велосипеді синього кольору. Велосипед поклав поруч з проїзною частиною на траві. Через деякий час він помітив, що його велосипед починає піднімати невідомий йому хлопець. Після чого потерпілий почав говорити: що це його речі, і щоб останній поклав його на місце, але невідомий хлопець не реагував на зауваження та сівши на велосипед поїхав в бік вул. Героїв Крут. В подальшому потерпілий попросив невідомого йому чоловіка поїхати за хлопцем, який у нього викрав велосипед. Даний чоловік стояв на проїзній частині біля автомобіля марки «КІА» та погодився на пропозицію потерпілого. Їдучі за невідомим хлопцем вони виїхали на вул. Героїв Крут, після чого потерпілий наздогнавши невідомого хлопця штовхнув його на узбіччя. На пропозицію слідчого відтворити вищевказані дії ОСОБА_7 погодився. Після чого продемонстрував з якої саме сторони він здійснював рух та де саме був розташований велосипед по приїзду. В подальшому продемонстрував з якої сторони підійшов невідомий хлопець та як саме він прохав останнього покласти велосипед на місце. Потім на пропозицію потерпілого, учасники слідчої дії зібрались на перехресті доріг вул. Драгоманова та Героїв Крут, де в подальшому він вказав на напрямок свого руху та невідомого хлопця. Після чого продемонстрував, як саме він штовхнув невідомого хлопця з велосипеду та куди саме на узбіччі він впав. В судовому засіданні було відтворено відеозапис, який міститься на оптичному диску, що є додатком до протоколу; ( т. 1 а.с. 88-92)

- даними протоколу огляду від 30.04.2024, ілюстративним матеріалом до нього (фототаблиця), який проведено слідчим СВ ВнП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_15 із застосуванням технічного засобу фіксації Panasonic FullHD, за участю ОСОБА_7 , під час якого оглянуто відкриту ділянку місцевості по вул. Драгоманова в м. Полтава за участю ОСОБА_7 , який вказав на велосипед синього кольору, який було вилучено та скріплено біркою ВнП № 1 14.04.2024 за адресою: АДРЕСА_7. Об`єктом огляду є велосипед синього кольору, без чітких візуальних маркувань. Переднє колесо з маркуванням INFLANTE TO MIN № 2/7 BAR (39 PSI) MAX 4 BAR (58 PSI). Заднє колесо з маркуванням 622 х 40 МОДЕЛЬ Я 183 ГОСТ 4750-79М. Права педаль з назвою Ardis, а ліва педаль з невідомим маркуванням. На рамі даного велосипеду ззаду та спереду розміщені корзини. Сидіння чорного кольору марки «Мactive» з пошкодженням у вигляді надрізу. Спиці на колесах алюмінієві з явними ознаками корозії. Рама синього кольору з пошкодженнями у вигляді подряпин по всій площі. Руль невідомої марки. Під час огляду нічого не вилучалось. Огляд проведено про природньому освітленні за температури повітря + 20оС; (т. 1 а.с. 93-95)

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 30.04.2024 та ілюстративним матеріалом до нього (фототаблиця), із застосуванням технічного засобу фіксації Panasonic FullHD, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_7 в присутності понятих, серед пред`явлених 4 велосипедів під № 2 впізнав свій велосипед за пошкодженнями у вигляді подряпин та подертої фарби; (т. 1 а.с. 96-100)

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.04.2024року та ілюстративним матеріалом до нього (фототаблиця), відповідно до якого свідок ОСОБА_9 в присутності понятих, серед пред`явлених 4 фото осіб чоловічої статі на фото під № 2 з ліва на право вказав на особу, який 14.04.2024 їхав на велосипеді синього кольору та якого наздогнав разом із ОСОБА_17 близько 09:20 год; згідно довідки до протоколу від 14.04.2024 на фото № 2 зображений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; (т. 1 а.с. 104-106)

- змістом протоколу проведення слідчого експерименту від 30.05.2024, проведеним слідчим СВ ВнП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенантом поліції ОСОБА_15 , із застосуванням технічного засобу фіксації Panasonic FullHD, та відеозаписом вказаної слідчої дії (додаток до протоколу - оптичний диск), за участю свідка ОСОБА_9 , у присутності понятих, за адресою: м. Полтава, вул. Драгоманова, 28, під час якого свідку було запропоновано розповісти про події, які мали місце 14.04.2024 на що ОСОБА_9 погодився і повідомив, що близько 09:20 год він приїхав на своєму автомобілі до парку «Зелений Острів» з метою вигуляти собаку. В момент паркування транспортного засобу він помітив, що невідомий йому чоловік, який на його думку перебував в стані алкогольного сп`яніння, оскільки у нього була порушена координація, підійшов до електрощитової та на узбіччі почав щось робити, але через те що він в цей момент здійснював паркування, не приділив цьому увагу. В подальшому через декілька хвилин до нього підбіг невідомий чоловік, який розповів, що його велосипедом відкрито заволодів невідомий йому хлопець. Після цього невідомий чоловік попросив поїхати за ним з метою наздогнати на що він погодився. В ході руху вони наздогнали невідомого хлопця на вулиці Героїв Крут, після чого чоловік який прохав допомоги, зіштовхнув невідомого хлопця з велосипеду та той в свою чергу впав на узбіччі. На прохання слідчого продемонструвати вищевказані події свідок ОСОБА_9 погодився. Після цього учасники слідчої дії підійшли до місця розташування автомобіля на якому приїхав свідок, де ОСОБА_9 продемонстрував з якої сторони він приїхав і де саме припаркував автомобіль. Після чого вказав з якої сторони до нього підбіг невідомий йому чоловік. В подальшому на прохання свідка учасники слідчої дії пройшли по маршруту, який він здійснив наздоганяючи невідомого хлопця. Після того, як учасники слідчої дії перебували на вулиці Героїв Крут свідок продемонстрував, як невідомий чоловік, який прохав про допомогу здійснив поштовх невідомого хлопця, який їхав на велосипеді, після чого той впав на узбіччі. В судовому засіданні було відтворено відеозапис, який міститься на оптичному диску, що є додатком до протоколу; (т. 1 а.с. 107-109)

- даними протоколу огляду цифрового носія та інформації, що міститься на ньому від 25.05.2024 проведеним слідчим СВ ВнП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенантом поліції ОСОБА_15 в приміщенні службового кабінету № 28 ВнП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Полтава, вул. Стрітенська, буд. 16 (додаток до протоколу - оптичний диск), провів огляд речового доказу, який було надано на запит слідчого від 24.04.2024 уповноваженими працівниками УПП в Полтавській області. Огляд проводиться із застосуванням підключеного до мережі Інтернет комп`ютера LG з характеристиками Intel(R) Celeron (R) CPU G 540 @ 2.50 GHz 2, 2,00 Гб з операційною системою Microsoft Windows XP Professional, обладнаного пристроєм DVD multi player. В ході огляду з паперового конверту вилучено оптичний DVD-R диск марки «VIDEX» помаранчевого кольору 4,7 GB, 120 min. та в подальшому під`єднано до дисководу комп`ютера. Встановлено, що на оглядуваному оптичному носії інформації є файл з назвою: export - xlaqu. За результатами перегляду даних файлів встановлено, що на них зафіксовано відеозаписи із боді-камер (нагрудного відео реєстратора) поліцейських екіпажу А-152 УПП в Полтавській області які здійснювали опрацювання виклику за адресою: м. Полтава, вул. Героїв Крут, 45, за фактом повідомлення, про те, що невідомий чоловік намагався викрасти велосипед. В судовому засіданні було відтворено відеозапис, який міститься на оптичному диску, що є додатком до протоколу (т. 1 а.с. 120-127)

- згідно висновок судово-медичного експерта Обласного бюро судово-медичної експертизи Полтавської облдержадміністрації № 273 від 15.05.2024, який виконаний на підставі постанови заступника начальника відділення поліції - начальника слідчого відділення ВнП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_18 , відповідно до якого згідно з п. 4.13. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.95р.) в зв`язку з ненаданням в розпорядження судово-медичного експерта медичної документації на гр. ОСОБА_6 (викопіровка з приймального відділення, де підекспертний був оглянутий черговим лікарем; оптичний носій інформації (СД) з описом цифрових рентгенограм ОГК від 14.04.2024 року з КП «1МКЛ ПМР»), тому дати відповіді на поставлені питання не представляється можливим; (т. 1 а.с. 128-129)

- згідно додаткового висновку судово-медичного експерта Обласного бюро судово-медичної експертизи Полтавської облдержадміністрації № 408 від 04.06.2024, який виконаний на підставі постанови слідчого СВ ВнП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_15 , відповідно до якого проведенням додаткової судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_6 , медичної документації, встановлені тілесні ушкодження у вигляді: синця шкіри повік правого ока і саден шкіри ділянок правого ліктьового суглобу, правого передпліччя та правої гомілки, які утворились від дії предмету зі шкарубкою поверхнею, що характерно для утворення при падінні та, вірогідніше за все, одномоментно, в напрямку справа-наліво і можливо в строк та за обставин на який(які) посилається гр. ОСОБА_6 і які кваліфікуються, як у своїй сукупності, так і кожне окремо, як легкі тілесні ушкодження (п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.95р.). Дані тілесні ушкодження знаходяться в анатомічних ділянках досяжних для самоспричинення. Тілесні ушкодження в ділянці обличчя ліворуч, які були встановлені у гр. ОСОБА_6 при проведенні йому судово-медичної експертизи, з урахуванням представленої медичної документації, по своїй морфологічній характеристиці, утворились значно раніше події-14.04.2024року; (т. 1 а.с. 130-131)

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів № 785, згідно якого ОСОБА_6 на час проведення огляду 14 квітня 2024 о 15 год. 45 хв. перебував в стані алкогольного сп`яніння (т. 1 а.с. 140)

Прокурор в судовому засідання відмовилася від допиту свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , у зв`язку із неможливістю встановлення її місцезнаходження, а також відмовилася від допиту свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , які є працівниками поліції та відповідно до повідомлення заступника начальника УПП в Полтавські області ДПП ОСОБА_21 знаходяться у відрядженні та беруть участь у відсічі та стримуванні збройної агресії проти України до особового розпорядження.

В судових дебатах прокурор вважала причетність ОСОБА_6 до скоєного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України повністю доведеною. Просила визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді 8 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 16.12.2023 і остаточно призначити покарання у вигляді 8 років 6 місяців позбавлення волі.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 під час судового провадження вважала неправильною і не підтвердженою належними та допустимими доказами, дослідженими у ході судового розгляду, кваліфікацію дій ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 186 КК України. Просила суд критично оцінити показання потерпілого ОСОБА_22 та визнати їх неправдивими і не підтвердженими іншими доказами. З урахуванням показань обвинуваченого, об`єктивної сторони складу злочину за ст. 186 КК України, зазначає, що дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України. З урахуванням вірної кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України та вартості викраденого майна, просила закрити кримінального провадження, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, оскільки із набранням чинності 09.08.2024 Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ, збільшилася сума викраденого, з якої настає кримінальна відповідальність за злочини щодо власності.

Суд, з`ясувавши передбачені ст. 91 КПК обставини, що належать до предмета доказування, дослідивши та проаналізувавши зібрані докази у їх сукупності, надавши їм належну оцінку встановив, що дії ОСОБА_6 були розпочаті, як крадіжка, але були виявлені потерпілим та набули відкритого характеру, однак незважаючи на це, продовжені з метою заволодіння майном, яким він відкрито заволодів, отримавши реальну можливість розпорядитися викрадений майном, зокрема користуватися ним, що ОСОБА_6 і зробив, сів на велосипед і розпочав рух, поїхавши із місця події.

Доводи сторони захисту про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, суд визнає неспроможними та вважає помилковими, з огляду на наступне.

Чинний КК України визначає крадіжку (ст. 185 КК України) як таємне викрадення чужого майна. Натомість грабіж відповідно до ст. 186 КК України це відкрите викрадення чужого майна. Тобто ці склади злочинів відрізняються за способом їх вчинення.

Крадіжка це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.

Таємність як спосіб вчинення крадіжки характеризується за допомогою двох критеріїв об`єктивного та суб`єктивного. Перший стосується зовнішньої обстановки вчиненого викрадення вважається таємним, коли заволодіння майном відбувається за відсутності будь-яких осіб (власників, очевидців, осіб, у володінні чи під охороною яких знаходиться майно), у присутності інших осіб, але непомітно для них, або вони у зв`язку з фізичними чи психічними особливостями були нездатні дати належну правову оцінку заволодінню майном, при розрахунку на потурання від інших осіб, чи коли інші особи переконані у правомірності дій винного.

Суб`єктивний критерій таємності як способу крадіжки означає прагнення винного діяти непоміченим з боку інших осіб, таким чином, щоб не зустріти будь-якого опору.

Натомість, грабіж це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, котра у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені й оцінюються як викрадення. При грабежі винний діє відкрито, ігноруючи можливий опір з боку потерпілого та інших сторонніх осіб. При цьому не має значення, чи вживали вказані особи заходів до того, щоб покласти край викраденню. Останнє при грабежі вчинюється заздалегідь очевидно, помітно для інших осіб, і така відкритість підвищує (порівняно з крадіжкою) суспільну небезпеку викрадення.

Відтак, розрізняючи крадіжку та грабіж, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий або інші особи характер вчинюваних винною особою дій.

Відповідно до роз`яснень, викладений у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж.

Так, спочатку умисел ОСОБА_6 був спрямований на таємне заволодіння велосипедом потерпілого, а після фактичного викриття його дій потерпілим ОСОБА_7 , трансформувався в умисел на відкрите заволодіння зазначеним майном.

Отже, дії обвинуваченого спрямовані на заволодіння майном, були розпочаті як крадіжка, проте у подальшому набули відкритого характеру і тому підлягають кваліфікації як грабіж. Наведений підхід щодо кваліфікації таких дій узгоджується з усталеною практикою Верховного Суду (постанова від 10.09.2020 у справі № 569/19032/17; постанова від 04.05.2024 року у справі № 750/8641/20; постанова від 25.06.2024 року у справі № 639/2852/22; постанова від 26.09.2024 року у справі № 752/4667/22).

Щодо показань ОСОБА_6 про вчинення всіх дії під час заволодіння майном таємно та відсутність умислу на відкрите викрадення чужого майна, суд відноситься критично, так як вказане не не знайшло підтвердження в ході судового розгляду та повністю спростовується дослідженими під час судового розгляду доказами.

Позиція обвинуваченого щодо часткового визнання вини та зазначення про вчинення саме крадіжки, суд розцінює як позицію захисту, яка спрямована на уникнення або пом`якшення кримінальної відповідальності.

Обвинувальний вирок може бути ухвалений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин учинений і обвинувачений винний у вчиненні цього злочину.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України», «Ірландія проти Сполученого Королівства» та ін.).

Судом були досліджені всі докази, які надані учасниками судового провадження. Інші докази суду не надавались. Про необхідність дослідження інших доказів учасники судового провадження суд не повідомляли, зокрема з клопотаннями про виклик певних осіб до суду для допиту як свідків, про витребування та дослідження певних речей чи документів, до суду не звертались.

Здобуті у справі та безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством та є такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення.

Показання потерпілого та свідка є послідовними, узгоджуються з наведеними вище доказами у справі, а тому сумнівів у їх достовірності у суду не викликають.

Оцінюючи відповідно до вимог ст. 94 КПК України докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину доведена поза розумним сумнівом.

Суд вважає повністю доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_6 та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає молодий вік обвинуваченого.

Щодо зазначення обвинуваченим про щире каяття у вчиненому, суд зазначає наступне.

Так, обвинувачений в судовому засіданні частково визнав вину, при цьому не висловлював осуду своєї поведінки, зазначив в судових дебатах, що потерпілому пропонував відшкодування, але він відмовився. Вважає, шо потерпілий з самого початку зверхньо та зневажливо ставиться до нього.

При цьому суд враховує правозастосовну практику, викладену Верховним Судом.

В постанові Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 30 жовтня 2018 року у справі №559/1037/16-к (провадження №51-3612км18), зазначено, що основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження;

Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду, яка міститься в постанові від 27 листопада 2019 року у справі № 629/847/15-к, щире каяття - це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування завданих збитків чи усунення заподіяної шкоди.

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Про щирість каяття особи свідчить і поведінка засудженого після вчинення злочину. Якщо особа сприяє розкриттю вчиненого нею злочину (викриває співучасників, видає знаряддя та засоби вчинення злочину, видає або допомагає у розшуку майна здобутого злочинним шляхом, надає інші докази тощо), добровільно відшкодовує завдані збитки або усуває завдану шкоду, такі дії об`єктивно підтверджують щире каяття особи.

Верховний Суд неодноразово зауважував, що щире каяття повинно мати не формальний характер, оскільки воно характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину. Це ставлення виявляється в тому, що винний визнає свою вину, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого (постанова колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 22 березня 2018 року, провадження № 51-2607 км 18, справа № 759/7784/15-к).

Виходячи із системного тлумачення законодавства та із судової практики, щире каяття передбачає, крім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. (Постанова Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15.05.2024 у справі № 383/1269/22 провадження № 51-667 км24).

З урахуванням встановлених у даному кримінальному провадженні обставин, поведінки обвинуваченого одразу після вчинення кримінального правопорушення та після прибуття співробітників поліції, позиції обвинуваченого під час судового розгляду, відсутності осуду поведінки, суд приходить до висновку про відсутність такої обставини, яка пом`якшує покарання, як щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Також, щодо обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст.67 КК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 34 КК України рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_6 має незняту та непогашену судимість за вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 289 КК України (вирок Ленінського районного суду м. Полтави від 15.12.2023). Разом з тим, в обвинувальному акті не зазначено обставини, що обтяжує покарання ОСОБА_6 «рецидив кримінальних правопорушень».

Враховуючи обмеження, встановлені ч. 3 ст. 337 КПК України, суд не може самостійно встановити обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (ст. 91 КПК України), оскільки це виходить за межі висунутого обвинувачення та погіршує становище обвинуваченого ОСОБА_6 , а тому не вправі визнати обставиною, що обтяжує покарання «рецидив кримінальних правопорушень» у відповідності до п. 1 ч. 1 ст.67 КК України.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_6 раніше судимий за злочин проти власності та проти безпеки та експлуатації транспорту, неодружений, дітей не має, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря - психіатра та у лікаря - нарколога не перебуває, зареєстрований та фактично проживав до затримання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Слід зазначити, що ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти власності (ч. 4 ст. 185 КК України) та проти безпеки та експлуатації транспорту (ч. 1 ст. 289 КК України) та його поведінка свідчить про антисоціальну та кримінальну направленість і намагання забезпечити себе шляхом злочинної діяльності. При цьому, суд бере до уваги також той факт, що до обвинуваченого вже застосовувався інститут звільнення від відбування покарання згідно ст. 75 КК України, однак це не привело до позитивних змін в його особистості й не створило в нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, оскільки він на шлях виправлення не став, а вчинив корисливий злочин за вищенаведених обставин.

При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, з дотриманням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, враховує фактичні обставини кримінального провадження, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, відомості про особу винного, наявність обставини, яка пом`якшує покарання та обставини, що обтяжує покарання, беручи до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, та поряд з цим враховує схильність обвинуваченої на вчинення злочинів та небажання стати на шлях виправлення, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 не можливе без ізоляції від суспільства та вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Встановлено, що ОСОБА_6 вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 15 грудня 2023 року засуджено за ч. 1 ст. 289, ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі та на підставі статті 75 КК України від відбуття покарання звільнено з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки.

Згідно роз`яснень, викладених в п.10, 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (ст. 75, 104 КК України) і в період іспитового строку вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі. У разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст. 75 КК України та призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Оскільки злочин вчинений обвинуваченим в період іспитового строку, визначеного вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 15 грудня 2023 року, суд призначає ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю вироків, із застосування положень ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за даним вироком суду, невідбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 15 грудня 2023 року.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює сумі 60 560,00 грн. (ухвала слідчого судді Октябрського суду міста Полтави від 16.04.2024, строк тримання під вартою постановлено рахувати з 14.04.2024), який в подальшому неодноразово продовжений під час судового провадження, зокрема ухвалою Ленінського районного суду міста Полтави від 20.01.2025 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено до 20 березня 2025 року включно, з визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює сумі 60 560,00 грн. Обвинувачений на даний час утримується під вартою у Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№23)».

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні у строк відбування покарання із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, з моменту його фактичного затримання, тобто з 14 квітня 2024 року (протокол затримання в порядку ст. 208 КПК України від 14.04.2024).

Щодо заяви ОСОБА_6 про застосувати ст. 616 КПК України, яка заявлено на стадії останнього слова, суд позбавлений можливості її вирішення, так як нормами ч. 1 ст. 616 КПК України визначено право звернення до прокурора з клопотанням про ініціювання перед судом питання про скасування запобіжного заходу у виді тримається під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або військової служби за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу. Крім того, суд звертає увагу, що під час судового розгляду та вирішення питання про продовження запобіжного заходу стосовно обвинуваченого, йому роз`яснювався відповідний порядок визначений нормами ч. 1 ст. 616 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експерта під час здійснення досудового розслідування - підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 15 грудня 2023 року, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 7 (семи) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 14 квітня 2024 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 14 квітня 2024 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань № 23».

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави 1 514 (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять) гривень 56 копійок на відшкодування витрат за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-24/7715-ТВ від 10.05.2024.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 16.04.2024 (справа № 554/3887/24, провадження № 1-кс/554/4478/2024) на вилучений в ході проведення 14.04.2024 огляду місця події велосипед синього кольору, з діаметром коліс близько 70 см, з корзиною для речей над заднім колесом, шо належить ОСОБА_7 та вилучену в ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_6 кофту зеленого кольору з написом «SOUTHERN CALIFORNIA» з капюшоном, що належить ОСОБА_6 .

Речові докази по справі:

- велосипед синього кольору, з діаметром коліс близько 70 см, з корзиною для речей над заднім колесом - вважати повернутим за належністю законному власнику (розписка потерпілого ОСОБА_7 від 30.04.2024);

- оптичний носій інформації DVD-R диск «VIDEX» помаранчевого кольору, який відповідно до постанови від 01.05.2024 визнано речовим доказом - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- вилучену в ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_6 кофту зеленого кольору з написом «SOUTHERN CALIFORNIA» з капюшоном, яку відповідно до ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 16.04.2024 (справа № 554/3887/24, провадження № 1-кс/554/4478/2024) постановлено зберігати у камері речових доказів ВП № 1 ПРУП ГУНП в Полтавській області - повернути за належністю власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий: суддя ОСОБА_1