Справа №: 398/6662/24
провадження №: 1-кс/398/2015/24
УХВАЛА

Іменем України

"10" грудня 2024 р. слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , ознайомившись з клопотанням слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_2 , погодженим прокурором Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.12.2024 року за №0001842, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.12.2024 року за №0001842, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, про накладення арешту на велосипед темно сірого кольору марки «DENIX COMRADE», який передано під розписку для зберігання власнику ОСОБА_4 .

Ознайомившись з клопотанням та доданими до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Подане клопотання не містить підпису слідчого.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Частиною 1 статті 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Всупереч вимог п. 1. ч. 2 ст. 171 та ст. 170 КПК України у клопотанні взагалі не зазначено мету накладення арешту, а лише вказано, що з метою належного збереження слідів вчиненого кримінального правопорушення, усунення наслідків, які можуть перешкодити встановленню об`єктивної істини кримінального правопорушення.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, суть якого полягає у тимчасовій забороні, адресованій власнику чи володільцю майна, відчужувати його, розпоряджатися чи користуватися ним.

Однак, слідчим не дотримано вимог п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, оскільки в клопотанні взагалі не зазначено в який спосіб повинно бути позбавлено право на майно. Крім того, вищевказане майно вже передано власнику під зберігальну розписку, а тому незрозуміло чому слідчим в клопотанні зазначено мету забезпечення збереження речових доказів, якщо повернення зазначеного майна може призвести до наслідків, які можуть перешкодити встановленню об`єктивної істини кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, зазначене клопотання про накладення арешту підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ч. 3 ст. 172, ст. 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_2 , погодженим прокурором Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.12.2024 року за №0001842, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, повернути прокурору Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 для усунення недоліків.

Встановити строк усунення недоліків сімдесят дві години з моменту отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1