Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/199/25 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2025 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку м. Кропивницькому матеріали об`єднаного кримінального провадження за №0000425, №0000008 та №0000542 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2024 року.

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вершино-Кам`янка Новгородківського району Кіровоградської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого утриманців, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не одноразово судимого останній раз:

- 26.05.2021 року Ленінським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.185 КК України покарання у виді арешту на строк 3 місяці. 30.06.2021 року звільнений по відбуттю покарання;

визнано винуватим та призначено покарання:

за ч.2 ст.185 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

за ч.1 ст.125 КК України у виді 100 годин громадських робіт.

за ч.1 ст.122 КК України у виді 2 років обмеження волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з 20.03.2024 року, тобто з моменту його затримання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено без змін - тримання під вартою в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор».

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати пов`язані з залученням експерта (проведенням судової експертизи) в розмірі 1029 гривень 72 копійки.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винним у заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я, у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження, у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, за наступних обставин.

Так, 28.11.2021 року близько 17:00 год ОСОБА_8 прийшов у гості до своєї двоюрідної сестри ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_2 . Після чого, ОСОБА_8 перебуваючи в приміщенні ОСОБА_10 побачив мобільний телефон Xiaomi Redmi 8 4/64GB Black, який вирішив викрасти. В подальшому, ОСОБА_8 повторно, перебуваючи в приміщенні вищевказаного будинку, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно та цілеспрямовано з наміром незаконного збагачення, усвідомлюючи, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії не будуть помічені власницею, в період часу з 17:00 по 20:00 год, того ж дня в коридорі зі столу, повторно таємно викрав мобільний телефон Xiaomi Redmi 8 4/64GB Black, вартістю 3 397 грн. 79 коп, відповідно до висновку експерта. З викраденим майном ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальних збитків на загальну суму 3 397 грн. 79 коп.

Крім того, 01.08.2023 року близько 21:00 год. ОСОБА_11 перебував на зупинці громадського транспорту, що розташована по вул. Миру в с. Вершино-Кам`янка, Кропивницького району, Кіровоградської області. В цей час до вказаного місця прийшов ОСОБА_8 . Після чого, у ОСОБА_8 на ґрунті раптово-виниклих неприязних відносин, до потерпілого ОСОБА_11 виник злочинний умисел на спричинення останньому тілесних ушкоджень. Реалізуючи свої злочинні наміри, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , ОСОБА_8 наніс не менше одного удару кулаком в зону нижньої щелепи, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді: перелому нижньої щелепи в ділянці підборіддя, які згідно з висновком експерта №939 від 26.10.2023р. відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Крім того, 10.01.2024 року близько 22:30 год ОСОБА_8 знаходився у приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 , де у нього виникла сварка з братом ОСОБА_12 . У цей час на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_8 виник умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_12 . З метою реалізації вказаного умислу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, ОСОБА_8 стоячи навпроти ОСОБА_12 завдав останньому не менше трьох ударів кулаком лівої руки в область обличчя, чим спричинив ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді синця на нижній повіці правого ока, садна на правій щоці. Згідно висновку судово-медичного експерта №33 від 12.01.2024р. у ОСОБА_12 маються тілесні ушкодження у вигляді синця на нижній повіці правого ока, садна на правій щоці. Дані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, згідно п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 не оспорюючи фактичних обставин кримінальних правопорушень та юридичної кваліфікації його дії, просив вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання та застосувати до нього ст.75 КК України.

Свої вимоги обґрунтував тим, що скоєний ним злочин не відповідає такому тяжкому покаранню у виді 4 років позбавлення волі. Так як він щиро покаявся, свою вину визнав повністю. Вказує, що злочин підпадає під декриміналізацію.

До початку апеляційного розгляду по суті, прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 відкликав свою апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідача, захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та самого обвинуваченого, які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Досудове розслідування та судове слідство у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про наявність в діях ОСОБА_8 ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.125, ч.1 ст.122 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.185, ч.1 ст.125, ч.1 ст.122 КК України у колегії суддів сумнівів не викликає.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, повністю доведена матеріалами кримінального провадження.

Оскільки, учасниками процесу обставини вчинення кримінального правопорушення та юридична кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 не оспорюються, колегія суддів не входить в обговорення вини та кваліфікації дій обвинуваченого і вважає, що його дії правильно кваліфіковано ч.2 ст.185, ч.1 ст.125, ч.1 ст.122 КК України, як заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я, вчинення умисного легкого тілесного ушкодження, таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинена повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції дотримався вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії кримінального проступку та не тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який не одружений, не працевлаштований, на утриманні осіб не маючий, інвалідом не являється, раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується негативно, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, думку потерпілих осіб, які не наполягали на суворому покаранні

Суд першої інстанції правильно врахував, що згідно досудової доповіді Кропивницького РС №5 філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградської області від 25.02.2022 року встановлено, що ОСОБА_8 має високий рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та високий рівень ризику небезпеки для суспільства та з метою виправлення та запобігання останнім вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції, так як останній належних висновків для себе не робить.

Врахував обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 по кримінальному правопорушенню за ч.1 ст. 125 КК України щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , по кримінальним правопорушенням за ч.2 ст. 185 та ч.1 ст. 125 КК України, - вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Та обґрунтовано призначив обвинуваченому покарання в межах санкції ч.2 ст.185, ч.1 ст.125, ч.1 ст.122 КК України, із застосуванням положень ст.70 КК України, у виді 4 років позбавлення волі та дійшов правильного висновку, що його виправлення можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства без застосування ст.ст. 69, 75 КК України, яке на переконання колегії суддів буде відповідати тяжкості вчиненого, обставинам кримінального провадження та особі обвинуваченого, є обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як ним самим, так і іншими особами, а ще буде відповідати меті покарання, визначеного у ст. 50 КК України.

На переконання колегії суддів доводи апеляційної скарги обвинуваченого, що судом не враховано пом`якшуючі покарання обставини та про застосування положень ст.75 КК України, є необгрунтованими та безпідставними.

Оскільки, відповідно до вимог ст. 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали. При призначені обвинуваченому покарання судом враховується те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод особи та має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Як вбачається з вироку, судом першої інстанції в повній мірі враховано особу обвинуваченого, всі характеризуючи дані на нього, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини покарання, обставини вчинення даного кримінального правопорушення та обґрунтовано призначив покарання в вище зазначеному розмірі, яке є необхідним і достатнім. Підстави для його пом`якшення відсутні.

Підстави для застосування ст.ст.69, 75 КК України, пом`якшення покарання та призначення покарання з випробуванням з іспитовим строком відсутні.

Крім того, доводи апеляційної скарги стосовного того, що злочин вчинений ОСОБА_8 за ч.2 ст.185 КК України підпадає під декриміналізацію, не заслуговують на увагу, оскільки сума матеріальних збитків 3 397 грн. 79 коп., тому злочин з урахування суми збитків не підпадає під декриміналізацію.

Порушень вимог кримінального процесуального та кримінального закону які б стали підставою для скасування по суті правильного винесеного судом рішення колегією суддів не встановлено.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів доходить висновку, що вирок суду першої інстанції є законним, мотивованим та обґрунтованим, підстави для його зміни чи скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2024 року стосовно ОСОБА_8 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим який перебуває під вартою у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)