У Х В А Л А Справа № 932/7658/24

Іменем України Провадження № 1-кс/932/2508/24

11 вересня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпрі клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001138, -

В С Т А Н О В И В:

09 вересня 2024 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , що погоджене із прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , у якому слідчий прохає накласти арешт у вигляді заборони розпорядження, відчуження та користування на майно, вилучене в ході особистого обшуку ОСОБА_5 , а саме: сірі джинсові шорти та футболку чорного кольору; змиви на спиртовій салфетці.

Необхідність накладення арешту обґрунтовує наступним чином. У провадженні СВ ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001138 від 07.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

08.09.2024 року слідчим СВ ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області в ході затримання ОСОБА_5 було проведено його особистий обшук, в результаті якого виявлено та вилучено: сірі джинсові шорти та футболку чорного кольору; змиви на спиртовій салфетці.

З метою запобігання можливості знищення, відчуження речових доказів, необхідно на вказане майно накласти арешт з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування, так як існує сукупність підстав вважати, що воно є доказом злочину та підлягає збереженню.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Представник володільця майна у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, вважаю можливим розгляд клопотання про арешт майна у відсутність слідчого та володільця майна.

Розглянувши клопотання, дослідивши долучені до нього додатки, приходжу до висновку про часткове задоволення клопотання, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів, долучених до клопотання, вбачається, що слідчим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001138 від 07.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Відповідно до наданої до клопотання копії протоколу, 08.09.2024 року в ході затримання ОСОБА_5 було проведено його особистий обшук, в ході якого виявлено та вилучено: сірі джинсові шорти та футболку чорного кольору; змиви на спиртовій салфетці.

Постановою слідчого СВ ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 08.09.2024 року вищевказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Внаслідок того, що сірі джинсові шорти та футболка чорного кольору можуть мати на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, які в подальшому можуть бути використані, як доказ, погоджуюсь із висновком слідчого про відповідність їх вимогам ст. 98 КПК України.

Дійсно, для збереження речових доказів по справі, задля подальшого проведення з ними відповідних слідчих дій та можливих експертних досліджень для доведення чи спростування події злочину та вини особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, є доцільним накладення арешту у вигляді заборони на розпорядження, відчуження та користування майном.

Так, внаслідок того, що досудове слідство тільки розпочато, необхідні слідчі дії ще не проведенні, існують ризики у вигляді можливого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення майна його володільцем.

У зв`язку із тим, що змиви на спиртовій салфетці не є тимчасово вилученим майном, оскільки не є предметами злочинного посягання, не є знаряддями вчинення злочину, а є доказами, здобутими у результаті вчинення слідчої дії, які не можуть бути витребувані у слідчого та відчуженні підозрюваним, в цій частині клопотання слідчого задоволенню не підлягає.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За вказаних вище підстав, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001138 задовольнити частково.

Накласти арешт на сірі джинсові шорти та футболку чорного кольору, володільцем яких є ОСОБА_5 , шляхом заборони на користування, відчуження та розпорядження.

В іншій частині клопотання відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1