Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/85/25 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Категорія ст.296 КК України Доповідач у ІІ інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2025 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах

обвинуваченої ОСОБА_10 та в інтересах померлого обвинуваченого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у м. Кропивницькому кримінальне провадження № 0000018 зазміненою апеляційною скаргою заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_12 , захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , змінену апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_10 на вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 05 серпня 2024 року, яким

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Веселий Хутір Чорнобаївського району Черкаської області, зареєстрована с. Комишувате Новоукраїнського району Кіровоградської області, фактично проживає АДРЕСА_1 , громадянка України, освіта професійно-технічна, не одружена, не працює, в силу ст.89 КК України є такою, що не має судимості,

засуджена за ч. 2 ст. 296 КК Українидо покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 ( шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_13 обраховується з дня його фактичного затримання після набрання вироком законної сили.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Новоукраїнка Кіровоградської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта професійно-технічна, одружений, не працюючий, має на утриманні малолітнього сина 2011 року народження, раніше не судимий,

засуджений за ч. 2 ст. 296 КК Українидо покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 ( шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обраховується з дня його фактичного затримання після набрання вироком законної сили.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с.Антонівка Братського району Миколаївської області, зареєстрований та жителя АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта професійно-технічна, не одружений, в силу ст.89 КК України є таким, що не має судимості, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті від 12.11.2024 №1

засуджений за ч. 2 ст. 296 КК Українидо покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 ( шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_11 обраховуєтьтся з дня його фактичного затримання після набрання цим вироком законної сили.

Цим же вироком вирішено питання про речові докази у кримінальному провадженні.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 вчинили хуліганство, а саме грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб за таких обставин.

ОСОБА_13 спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , а також перебуваючи разом з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 07.01.2020 близько 18 години, точного часу не встановлено, перебували в стані алкогольного сп`яніння на проїжджій частині перехрестя вул.Соборна та пров. Лісорозсадницький в м. Новоукраїнка Новоукраїнського району Кіровоградської області та очікували автомобіль "таксі". В цей час останні помітили, що в їхньому напрямку по вул.Соборній під керуванням власника транспортного засобу ОСОБА_16 рухався автомобіль ВАЗ 2110 д.н.з НОМЕР_1 . Також у вказаному автомобілі перебувала ОСОБА_17 . Під`їжджаючи ближче до вищевказаної групи людей, ОСОБА_16 зупинив автомобіль ВАЗ 2110 д.н.з НОМЕР_2 , з метою уникнення наїзду на пішоходів, оскільки на проїжджій частині дороги йшли двоє невідомих йому осіб, якими виявилися ОСОБА_11 та ОСОБА_8 . Після зупинки автомобіля ОСОБА_11 підійшов до передніх правих дверей автомобіля ВАЗ 2110 д.н.з НОМЕР_3 та відчинив їх, а ОСОБА_8 в цей час підійшов до задніх правих дверей вказаного автомобіля та також відчинив дверку, оскільки останні вважали, що під`їхав автомобіль "таксі". Однак дізнавшись від ОСОБА_16 , що даний автомобіль не є "таксі", у ОСОБА_11 та ОСОБА_8 виник раптовий умисел на вчинення хуліганських дій, та останні, грубо порушуючи елементарні норми людського співжиття, діючи зухвало всупереч моральним правилам та принципам суспільства, маючи на меті пошкодження дверей автомобіля, з хуліганських спонукань, закрили двері з прикладенням значної сили та гучно ними стукнули. Після чого, ОСОБА_16 проїхавши близько 2-х метрів вперед зупинився щоб поглянути, чи не пошкодили невідомі йому особи своїми протиправними діями двері автомобіля та вийшов із автомобіля, а ОСОБА_17 продовжувала залишатися в автомобілі. В цей час ОСОБА_13 спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , діючи зі спільним умислом, реалізуючи свій злочинний умисел, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки в суспільстві, порядності та добропристойності підійшли до ОСОБА_18 та безпідставно з надуманих підстав грубо порушуючи громадський порядок та з мотивів явної неповаги до існуючих в суспільстві моральних, соціальних та інших цінностей, перебуваючи в громадському місці на перехресті вул. Соборна та провулок Лісорозсадницький в м.Новоукраїнка Новоукраїнського району Кіровоградської області спровокували конфлікт з останнім висловлюючи на його адресу образи та погрози у формі нецензурної лайки. Під час конфлікту ОСОБА_11 перебуваючи попереду ОСОБА_16 усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання наслідків, відчуваючи перевагу в фізичній силі та чисельності, безпричинно з метою самоутвердження та встановлення переваги, зверхності над ОСОБА_16 , грубо порушуючи громадський спокій останнього, шляхом приниження його честі і гідності, діючи з особливою зухвалістю, переслідуючи спільний хуліганський умисел, наніс один цілеспрямований удар кулаком своєї правої руки в область переносиці ОСОБА_19 та два удари в область правої щоки. ОСОБА_8 , який в цей час стояв позаду ОСОБА_19 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання наслідків, відчуваючи перевагу у фізичній силі та чисельності, безпричинно, з метою самоутвердження та встановлення переваги, зверхності над ОСОБА_16 , грубо порушуючи громадський спокій останнього, шляхом приниження його честі і гідності, реалізовуючи спільний з ОСОБА_11 та ОСОБА_8 хуліганський умисел, тобто діючи з особливою зухвалістю нанесли 3 удари взутими ногами по ногах потерпілого ОСОБА_16 . В момент побиття ОСОБА_11 та ОСОБА_8 продовжували висловлювалися нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_16 . В результаті нанесених ОСОБА_11 та ОСОБА_8 ударів ОСОБА_16 отримав тілесні ушкодження у вигляді двох саден в ділянці правої щоки, в ділянці носа справа, тильній поверхні лівої стопи, які відповідно до висновку експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Під час вищезазначених подій в автомобілі ВАЗ 2110 д.н.з НОМЕР_3 на передньому пасажирському сидінні перебувала ОСОБА_17 , яка спостерігала ці події та намагалася вийти із автомобіля щоб заспокоїти ОСОБА_11 та ОСОБА_8 . В цей час до ОСОБА_17 підбігла ОСОБА_13 , яка усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання наслідків, відчуваючи перевагу у фізичній силі та чисельності, безпричинно з метою самоутвердження та встановлення переваги, зверхності над ОСОБА_17 грубо порушуючи громадський спокій останньої, шляхом приниження її честі і гідності тобто діючи з особливою зухвалістю, переслідуючи спільний хуліганський умисел, рукою схопила ОСОБА_17 за волосся, повалила на землю та нанесла близько 10 (точна кількість не встановлена) ударів ногами в різні частини голови та обличчя, при цьому висловлюючи образи та погрози грубою брутальною лайкою в адресу ОСОБА_17 , чим грубо порушувала громадський порядок та загальноприйняті правила поведінки в суспільстві, посягнувши на честь, гідність, недоторканість ОСОБА_17 та спричинила їй тілесні ушкодження у вигляді синця на правій вушній раковині, саден на червоній каймі нижньої губи зліва, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_20 просить скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання та ухвалити новий, яким ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. В решті вирок суду залишити без змін.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що обвинувачені вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнали, завдана шкода не відшкодована, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, та наявність обставин, що обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, а тому на думку сторони обвинувачення судом першої інстанції безпідставно зроблено висновок про призначення покарання ближче до мінімального.

В зміненій апеляційній скарзі заступник керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_12 просить скасувати вирок суду першої інстанції, на підставі п. З ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_13 та ОСОБА_8 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_11 закрити на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що санкція ч. 2 ст. 296 КК України, передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на строк до чотирьох років та відповідно до положень ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Згідно п. З ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України особа може бути звільнена від покарання на підставах передбачених статтею 49 КК України.

Тобто на даний час минули п`ятирічні строки притягнення, з моменту вчинення злочину обвинуваченими, до кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Водночас встановлено, що обвинувачений ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті від 12.11.2024 №1, що є підставою для закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_11 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із смертю обвинуваченого .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду першої інстанції та постановити ухвалу про призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що як вбачається з матеріалів кримінального провадження потерпілі звернулись із заявою до поліції з приводу з приводу нанесення їм невідомими особами тілесних ушкоджень.

З самого початку кримінальне провадження кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, а вже згодом змінено правову кваліфікацію на ч. 2 ст. 296 КК України.

В той же час в ході досудового розслідування відповідно до постанови прокурора, об`єднувались два кримінальні провадження з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 125 КК України.

При цьому слідчий, який не має повноважень, щодо здійснення досудового розслідування виніс постанову зміну кваліфікації кримінального правопорушення, не отримавши погодження з прокурором.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_11 просить скасувати вирок суду першої інстанції та постановити ухвалу про призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що як вбачається з матеріалів кримінального провадження звернулись із заявою до поліції з приводу з приводу нанесення їм невідомими особами тілесних ушкоджень.

З самого початку кримінальне провадження кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, а вже згодом змінено правову кваліфікацію на ч. 2 ст. 296 КК України.

В той же час в ході досудового розслідування відповідно до постанови прокурора, об`єднувались два кримінальні провадження з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 125 КК України.

При цьому слідчий, який не має повноважень, щодо здійснення досудового розслідування виніс постанову зміну кваліфікації кримінального правопорушення, не отримавши погодження з прокурором.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_13 скасувати вирок суду першої інстанції та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що на даний час, з моменту вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_13 пройшло більше 5 років (подія сталася 07.01.2020 року). Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минуло п`ять років.

В зміненій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 та в інтересах обвинуваченої ОСОБА_10 просить скасувати вирок суду першої інстанції та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_13 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що обвинуваченою ОСОБА_13 подано апеляційну скаргу в якій остання просила вказаний вирок скасувати та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду.

На даний час, з моменту вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_13 пройшло більше 5 років (подія сталася 07.01.2020 року). Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минуло п`ять років.

Також надійшли:

Клопотання захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах померлого обвинуваченого ОСОБА_11 , про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_11 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із смертю обвинуваченого, яке підтримане всіма учасниками провадження, у тому числі, згідно письмової заяви, матір`ю померлого ОСОБА_11 - ОСОБА_15 .

Клопотання захисника ОСОБА_9 про звільнення ОСОБА_13 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 296 КК України на підставі п.3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України яке підтримане всіма учасниками провадження.

Клопотання захисника ОСОБА_7 про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 296 КК України на підставі п.3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, яке підтримане всіма учасниками провадження.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження щодо апеляційних скарг заявлених клопотань, суд приходить до висновку, що подані клопотання захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_7 слід задовольнити, змінені апеляційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_9 слід задовольнити повністю , а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 417 КПК України регламентовано, що суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Частиною 7 статті 284 КПК України, регламентовано, що суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження у випадку, якщо під час судового провадження буде встановлено, зокрема, обставини, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Таким чином, для закриття кримінального провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд має встановити факт смерті обвинуваченого та відсутність заяв про необхідність реабілітації померлого.

Зміст вказаної норми свідчить, що звертатися із заявою про продовження кримінального провадження з метою реабілітації померлого мають право його близькі родичі (аналогічна правова позиція міститься у постанові ККС ВС від 20 листопада 2019 року у справі № 204/6034/16-к, а також висловлена в ухвалі Об`єднаної палати ККС ВС від 16 січня 2019 року у справі № 761/33482/16-к).

Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_9 подав клопотання а прокурор змінену апеляцій скаргу про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000018 від 08.01.2020, за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті від 12.11.2024 №1, обвинувачений ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З метою виконання вимог п. 2 ч. 10 ст. 284 КПК України, члена сім`ї обвинуваченого ОСОБА_11 повідомлено про можливість закриття кримінального провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку із смертю та отримано письмову заяву, щодо відсутності заперечень щодо закриття кримінального провадження.

Враховуючи викладене, у разі відсутності заяв від близьких родичів про продовження кримінального провадження з метою реабілітації померлої особи або ж за умови висловлення ними своєї позиції щодо відсутності наміру звертатись з такими заявами, кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_11 підлягає закриттю на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_11 помер, що підтверджується витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті від 12.11.2024 №1, підстав для реабілітації обвинуваченого немає, на день розгляду кримінального провадження вирок суду щодо померлого законної сили не набрав, колегія суддів, встановивши наявність обставин, передбачених ст. 417 КПК України, вважає, що вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 05 серпня 2024 року слід скасувати, а кримінальне провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України - закрити, у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст.284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У ч. 2 ст. 285 КПК України передбачено, що особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

За правилами ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, як вчинення грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб, тобто хуліганство, яке відбулось 07.01.2020.

Згідно вимог ст. 12 КК України визначено, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України (у редакції чинній на час його вчинення), за ступенем тяжкості є злочином середньої тяжкості.

Відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минув строк п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, подія кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , мало місце 07.01.2020, тобто на даний час минуло більше 5 років, що є підставою для застосування положень п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Зі змісту ст.ст. 284, 288 КПК України вбачається, що підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Тобто, саме наявність цих процесуальних умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 296 КК України.

Також, колегія суддів зазначає, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

Суд за наявності правових підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

З`ясувавши позицію обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_8 та їх захисників, впевнившись у добровільності їх позиції та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, колегія суддів вважає, що клопотання обвинувачених та їх захисника ють адоволенню.

Оскільки вчинене кримінальне правопорушення належить за ступенем тяжкості до категорії злочинів середньої тяжкості ( на час вчинення кримінального правопорушення), строки давності притягнення ОСОБА_10 та ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 296 КК України закінчились, обвинувачені не заперечували проти звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього в цій частині, а обставини щодо вчинення обвинуваченим протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості чи ухилення обвинуваченого від слідства або суду не виявлено.

При цьому, відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Відповідно до ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Доля речових доказів має бути вирішена в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 284, 404, 407, 417 КПК України, ст. 49 КК України,

П О С Т А Н О В И Л А:

Змінену апеляційну скаргу заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_12 та змінену апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_10 , - задовольнити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , - задовольнити частково.

Клопотання захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах померлого обвинуваченого ОСОБА_11 , про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_11 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із смертю обвинуваченого задовольнити.

Клопотання захисника ОСОБА_9 про звільнення ОСОБА_13 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 296 КК України на підставі п.3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України задовольнити.

Клопотання захисника ОСОБА_7 про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 296 КК України на підставі п.3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України задовольнити.

Вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 05 серпня 2024 року щодо ОСОБА_13 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 296 КК України, скасувати.

Кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000018 від 08.01.2020, щодо обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - закрити на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із смертю обвинуваченого.

Звільнити ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 296 КК України на підставі п.3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №0000018 від 08.01.2020 щодо ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч .2 ст. 296 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України та п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України - закрити.

Речові докази: Флеш носій Kingston micro CD об`ємом 16 gb S/N:97190-Е05.А00LF, які знаходяться при матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_21 ОСОБА_4