УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , представника власника майна адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна та повернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000049, -

ВСТАНОВИВ :

Адвокат ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області із клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області 03.12.2024.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що ухвалою слідчого судді було надано обшук за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення мобільних телефонів, сім-карток, комп`ютерної техніки, електронних носіїв інформації, блокнотів, чорнових записів, документів, щодо працевлаштування та вступу та зарахування на навчання до ТзОВ «Західноукраїнський коледж «Полісся», які стосуються діяльності навчального закладу.

У ході проведення обшуку було вилучено, речі які належать ОСОБА_5 на праві власності, а саме: мобільний телефон марки «Samsung» з сім карткою на абонентський номер НОМЕР_1 ; ноутбук марки «Samsung» із зарядним пристроєм до нього; грошові кошти в сумі 10150 (десять тисяч сто п`ятдесят) доларів США: купюрами номіналом по 100 (сто) доларів США в кількості 101 (сто одна) штука, купюрами номіналом 50 (п`ятдесят)доларів США в кількості 1(одна) штука; грошові кошти в сумі 32 500(тридцять дві тисячі п`ятсот) гривень: купюри номіналом 1000 (тисяча) гривень в кількості 18 (вісімнадцяти) штук та купюри номіналом 500 (п`ятсот) гривень в кількості 29 (двадцяти дев`яти) штук.

Вилучені під час обшуку вказані грошові кошти, ноутбук та мобільний телефон, на який накладено арешт на даний час поверненню власнику, оскільки не можуть бути доказом у кримінальному провадженні у розумінні ст. 98 КПК України, а також підозра ОСОБА_5 у рамках даного кримінального провадження їй не оголошена.

Адвокат ОСОБА_6 в судовому засідання повністю підтримав клопотання та просив скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області 03.12.2024 з підстав викладених у клопотанні.

В судовому засідання прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання, вказавши, що вилучене під час обшуку 03.12.2024 за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , вказане арештоване майно, являється матеріальним об`єктом, що зберегло на собі сліди вчиненого злочину та відповідає вимогам речових доказів, передбачених статтею 98 КПК України. Досудове розслідування даного кримінального провадження на даний час триває, а вказане арештоване майно необхідне для з`ясування всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, забезпечення збереження речових доказів, проведення відповідних судових експертиз, а також можливого забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з вимогами ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями ст. ст. 94, 132, 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Судом встановлено, що групою слідчих слідчого управління ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000049 від 26.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2, ч. 1 ст. 366 КК України.

29.11.2024 року було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого було виявлено та вилучено:

1. мобільний телефон марки «Samsung» з сім карткою на абонентський номер НОМЕР_1 ;

2. мобільний телефон червоного кольору марки «Nokia» з сім картками на абонентські номери НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ;

3. ноутбук марки «Dell» із зарядним пристроєм до нього;

4. флешка сірого кольору на 8Gb;

5. документи, а саме: накази про зарахування, копії паспортів,графіки навчального плану ТОВ «Західноукраїнський коледж «Полісся»;

6. квитанції до прибуткового касового ордера в кількості 4 (чотирьох) штук та чорновики на 2(двух) аркушах паперу;

7. документи, а саме: довідки про здобувачів освіти за даними єдиної державної електронної бази освіти;

8. ноутбук марки «Samsung» із зарядним пристроєм до нього;

9. грошові кошти в сумі 10150 (десять тисяч сто п`ятдесят) доларів США: купюрами номіналом по 100 (сто) доларів США в кількості 101 (сто одна) штука, купюрами номіналом 50 (п`ятдесят)доларів США в кількості 1(одна) штука;

10. грошові кошти в сумі 32500(тридцять дві тисячі п`ятсот) гривень: купюри номіналом 1000 (тисяча) гривень в кількості 18 (вісімнадцяти) штук та купюри номіналом 500 (п`ятсот) гривень в кількості 29 (двадцяти дев`яти) штук.

Постановою слідчого від 29.11.2024 вказане вилучене під час обшуку майно визнано та приєднано до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 03.12.2024 за результатами розгляду клопотання слідчого, накладено арешт на вищевказане майно, що було вилучене під час проведення обшуку 03.12.2024 за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ухвали суду про накладення арешту на майно слідує, що підставою для цього слугувала необхідність збереження речового доказу з метою повного, всебічного та неупередженого проведення слідчий (розшукових) дій, що в свою чергу може позбавити можливості встановлення істини у кримінальному провадженні, а також проведення судових експертиз.

Ухвала про накладення арешту на майно в апеляційному порядку не оскаржена.

Такому, слідчий суддя вважає, твердження заявника, що вказане арештоване майно підлягає поверненню його власнику не заслуговує на увагу оскільки, на даний час у даному кримінальному провадженні з метою з`ясування всіх обставин його вчинення є об`єктивна необхідність у проведенні слідчих (розшукових ) дій, зокрема огляду вилученого арештованого майна та вирішення питання про можливого призначення та проведення судових експертиз.

Окрім того, вилучені грошові кошти, оргтехніка можуть містити інформацію про обставини вчинення кримінального правопорушення, фактичні дані, на підставі яких можливо встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, які мають значення для даного кримінального провадження і підлягають доказуванню, у зв`язку з чим суд вважає, що на даний час продовжує існувати необхідність у проведенні відповідних слідчих дій для перевірки та встановлення даних, які містяться на арештованому майні.

Відповідно до положень статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі вище викладеного, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає до задоволення, оскільки на даний час є передчасним та повернення арештованого майна його власнику може зашкодити подальшому досудовому розслідуванню, проведенню інших процесуальних дій.

Відповідно до висновку про застосування норми права, який міститься в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 лютого 2019 року в справі № 569/17036/118 (провадження № 51-598 кмо 19), ухвала слідчого судді про повне або часткове скасування арешту майна, постановлена за правилами ст. 174 КПК, не підлягає апеляційному оскарженню.

Така ж позиція об`єднаної палати щодо вказаних правовідносин у даному кримінальному провадженні узгоджується з висновком про застосування норми права, який міститься в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24.05.2024 в справі №712/191/23 (провадження №51-3208кмо 23).

За таких обставин, ухвали слідчого судді про повне або часткове скасування арешту майна та про відмову в скасуванні арешту майна, постановлені в порядку ст. 174 КПК, апеляційному оскарженню не підлягають. При цьому відмова у скасуванні арешту майна не позбавляє особу права звернутися до суду з повторним клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України як на досудовому розслідуванні, так і під час судового провадження.

Враховуючи вищевикладені обставини те, що повернення майна його власнику може позбавити орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення слідчих (розшукових) дій, що у свою чергу позбавить можливості встановлення істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя, приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна, з метою збереження речових доказів, проведення судових експертиз так, як скасування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна, що було об`єктом кримінально протиправних дій, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 100, 170-173, 174, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна та повернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000049 відмовити.

Ухвала, відповідно до статті 309 КПК України, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1