Справа № 405/8356/24
провадження № 1-в/405/610/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2024 м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Майданікова О.І.,

при секретарі Середньої В.А.,

за участю:

прокурора Вареник І.П.,

представника ДУ «Кропивницька виправна колонія (№ 6)» Гриценка А.О.,

засудженого ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироків у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024,-

встановив:

до Ленінського районного суду міста Кіровограда надійшло клопотання засудженого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироків у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024.

В обґрунтування подання посилається на те, що 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі Закон № 3886-IX від 18.07.2024), яким внесені зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до яких викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість не момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а ОСОБА_1 засуджений за вчинення крадіжок у меншому розмірі. Тому просить вирішити питання щодо приведення вироків Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.09.2022 та Київського районного суду м. Полтави від 28.12.2022 у відповідність до Закону № 3886-IX від 18.07.2024.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_1 просив вирішити питання за двома вироками, а саме, за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.09.2022 та за вироком Київського районного суду м. Полтави від 28.12.2022. Просив задовольнити клопотання.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання.

Представник ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» поклався на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали подання та додані до нього матеріали, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про зміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 132 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Вироком Київського районного суду м. Полтави від 28.12.2022 за ч. 2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України ОСОБА_1 засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ч.4 ст.70, ст.72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначеного цим вироком та вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08.07.2022, Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.09.2022, остаточно призначити ОСОБА_1 покарання у виді 5 (п`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі. Сума майнової шкоди від крадіжки (29.06.2022) склала 429 грн. 00 коп.

Згідно розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Київського районного суду м. Полтави від 28.12.2022 у відношенні ОСОБА_1 набрав законної сили 28.01.2023.

На теперішній час ОСОБА_1 відбуває покарання в ДУ «Кропивницька виправна колонія (№ 6)».

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на вказане кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Отже, Законом № 3886-ІХ фактично були внесені зміни і до законодавства України про кримінальну відповідальність, зокрема в частині визначення розміру викраденого майна, за наявності якого (розміру) настає кримінальна відповідальність.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно вироку Київського районного суду м. Полтави від 28.12.2022 заподіяна ОСОБА_1 сума майнової шкоди від крадіжки (29.06.2022), кваліфікованого за ч. 2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, склала 429 гривень 00 копійок.

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481гривень, а 50 відсотків від його розміру становили 1240 гривень 50 копійок.

З огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_1 злочину (29.06.2022), передбаченого ч. 2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, розмір матеріальної шкоди, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, становив 2481 гривень (1240,50х2=2481). Відповідно станом на момент вчинення крадіжки сума викраденого ОСОБА_1 складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX розмір вартості майна, яким заволоділи шляхом обману, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України у 2022 році становив 2481 гривень.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи те, що за вироком Київського районного суду м. Полтави від 28.12.2022, який набрав законної сили, вартість майнової шкоди завданої крадіжкою від 29.06.2022 склала 429 грн. 00 коп., що є меншим за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, то з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, судом встановлено наявність підстав для приведення у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 вироку Київського районного суду м. Полтави від 28.12.2022 у відношенні ОСОБА_1 за ч. 2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Отже, засуджений ОСОБА_1 який вчинив діяння, караність якого усунена Законом № 3886-ІХ, відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України підлягає звільненню від призначеного йому вироком Київського районного суду м. Полтави від 28.12.2022 за за ч. 2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років у зв`язку з усуненням Законом № 3886-ІХ від 18.07.2024 караності вчиненого ним діяння. Відповідно, враховуючи відсутність підстав для застосування ч.4 ст.70 КК України, ОСОБА_1 підлягає звільненню і від остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць за даним вироком визначеного за сукупністю злочинів шляхом часткового приєднання до призначеного покарання не відбутого покарання за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.09.2022.

Відповідно вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.09.2022, яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.4 ст.185, ч.1 ст.357, ч.1 ст. 70 КК України та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, виконувати самостійно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом № 3886-ІХ від 18.07.2024, суд -

постановив:

клопотання засудженого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироків у відповідність до Закону № 3886-ІХ від 18.07.2024 задовольнити.

Відповідно до ч.2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_1 від призначеного вироком Київського районного суду м. Полтави від 28.12.2022 за ч.2 ст.15 ч. 4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та остаточного покарання визначеного відповідно до ч.4 ст.70 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць у зв`язку з усуненням Законом № 3886-ІХ від 18.07.2024 караності вчиненого ним діяння.

Вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.09.2022, яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.4 ст.185, ч.1 ст.357, ч.1 ст. 70 КК України та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, виконувати самостійно.

Копію ухвали направити до ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» для виконання в частині звільнення засудженого ОСОБА_1 від покарання та вручення йому копії даної ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя Олексій Іванович Майданніков