Справа № 569/3270/24
УХВАЛА

22 листопада 2024 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Даш`ян К.Е.

з участю секретаря судових засідань - Шкіндер І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника АТ КБ «Приватбанк» Князєвої Кристини Едуардівни про роз`яснення ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від 11 квітня 2024 року в частині визначення обов`язку АТ КБ "Приватбанк" визначеного рішенням щодо переказу грошових коштів на рахунок потерпілої у кримінальній справі ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського міського суду Рівненської області надійшла заява представника АТ КБ «Приватбанк» Князєвої Кристини Едуардівни про роз`яснення ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від 11 квітня 2024 року в частині визначення обов?язку АТ КБ "Приватбанк" визначеного рішенням щодо переказу грошових коштів на рахунок потерпілої у кримінальній справі ОСОБА_1 .

В обґрунтуванні заяви зазначає, що згідно з Ухвалою суду Рівненського міського суду Рівненської області у N? 569/3270/24 від 11 березня 2024 на рахунки НОМЕР_1 (належний Гаврилюку Владиславовичу), НОМЕР_2 (належний ОСОБА_2 ) було накладено повний арешт з метою збереження майна, як речових доказів по кримінальній справі ЄРДР N? 0000406 від 13.02.2023 року.

У вказаній Ухвалі суд вказав, що слідчим доведено, що грошові кошти, що знаходяться на рахунках відповідають критеріям зазначеним у ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).

Після чого Ухвалою суду Рівненського міського суду Рівненської області у справі у справі N? 569/3270/24 від 11.04.2024 арешт скасовано лише частково, а саме: частково скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 11.03.2024 року на банківські рахунки НОМЕР_1 (належний ОСОБА_3 ), НОМЕР_2 (належний нa карткових рахунках ОСОБА_2 ), в частині арешту на грошові кошти. Зобов?язати АТ КБ «ПриватБанк» повернути грошові кошти сумі 46000 (сорок шість тисяч) на банківському рахунку НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 , в сумі 25000 (двадцять п?ять тисяч) гривень, що знаходяться на банківському рахунку НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 . Зобов?язати АТ КБ «ПриватБанк» здійснити повернення коштів на банківські рахунки видані на ім?я, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 НОМЕР_3 та НОМЕР_4 з яких дані кошти було викрадено.

Проте зазначене рішення суду є не зовсім зрозумілим (неясним) в частині визначення обов?язку АТ КБ "Приватбанк" (далі Банк) визначеного рішенням щодо переказу грошових коштів на рахунок потерпілої.

Виходячи із вказаного рішення суду, можливо дійти до висновку, що судом знято арешт з конкретно визначених сум для подальшого їх перерахунку на рахунок потерпілої.

Висновок суду щодо обов?язку Банку перераховувати кошти на які було накладено арешт з метою збереження майна, як речових доказів, до моменту винесення вироку є спірним, оскільки відповідно до п. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому:

5) гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

3 урахуванням зазначеного, якщо кошти на рахунках було визначено речовими доказами, то питання про їх долю має вирішуватись під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження або у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором.

Водночас, згідно з п. 2 ст. 21 Кримінального процесуального кодексу України, вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов?язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Згідно з п. 2 ст. 1071 Цивільного кодексу України, грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Відповідно до абз. 2 пункту 82 Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, що затверджена постановою Правління Національного банку України 29.07.2022 N? 163 арешт, накладений на кошти, не припиняється в разі закриття рахунку за ініціативою платника або надавача платіжних послуг платника у випадках, визначених законодавством України.

Документ про арешт коштів банк і надалі обліковує на відповідному позабалансовому рахунку. Кошти, арештовані на рахунку платника, банк перераховує та обліковує на відповідному балансовому рахунку для подальшого виконання платіжної інструкції стягувача в разі її надходження.

Крім того, грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Порядок ініціювання та виконання платіжних операцій за рахунками користувачів платіжних послуг, які відкриті в надавачів платіжних послуг з обслуговування рахунку визначений Інструкцією про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, що затверджена постановою Правління Національного банку України 29.07.2022 N? 163 (далі - Інструкція), а також Законом України "Про платіжні послуги" (далі - Закон).

Згідно з статтею 41 Закону ініціатором платіжної операції може бути: платник (у тому числі через надавача платіжних послуг з ініціювання платіжної операції); отримувач, обтяжувач - у випадках, передбачених договором з платником, та в інших випадках, передбачених законодавством;

3) стягувач, що отримує відповідне право виключно на підставі встановлених законом виконавчих документів, - у випадках, передбачених законодавством, або на підставі рішення суду, що набрало законної сили, або рішення керівника органу стягнення (його заступника або уповноваженої особи) - у випадках, передбачених Податковим кодексом України.

Враховуючи викладене, Банк не може виступати ініціатором платіжної операції.

Порядок виконання надавачами платіжних послуг дебетового переказу коштів без згоди платника регулюється Розділом 4 Інструкції, так відповідно до пункту 60 ініціатором платіжної операції під час дебетового переказу коштів із рахунку платника без його згоди [далі - примусове списання (стягнення) коштів] є орган державної виконавчої служби (державні виконавці)/приватні виконавці та контролюючий орган.

Пунктом 62 Інструкції встановлено, що стягувач ініціює примусове списання (стягнення) коштів із: рахунків платників - на підставі виконавчих документів, установлених законодавством України; рахунків платників податків - на підставі рішення суду або рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу (за умов, визначених у дункті 95.5 статті 95 Податкового кодексу України); рахунків суб?єктів господарювання - на підставі рішення суду; розрахункового рахунку небанківського надавача платіжних послуг - на підставі судового рішення за зобов?язаннями небанківського надавача платіжних послуг перед користувачем за умови, що таке зобов?язання пов?язано з наданням платіжних послуг небанківським надавачем платіжних послуг.

Таким чином, ухвала суду не є підставою для здійснення платіжної операції самостійно Банком.

З урахуванням наявності спірних моментів у рішенні суду Рівненського міського суду Рівненської області у справі N? 569/3270/24 від 11.04.2024 стосовно спеціальної конфіскації та долю речових доказів та беручи до уваги норми Закону України "Про платіжні послуги" в частині порядку виконання платіжних операцій.

Просить суд Роз?яснити рішення Рівненського міського суду Рівненської області у справі N? 569/3270/24 від 11.04.2024 р., в частині визначення обов?язку АТ КБ "Приватбанк" визначеного рішенням щодо переказу грошових коштів на рахунок потерпілої у кримінальній справі ОСОБА_1 .

Заявник в судове засідання не з`явилася, про розгляд заяви повідомлена належним чином.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про розгляд заяви повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, клопотань щодо відкладення розгляду заяви до суду не надходило.

Відповідно до частини 2 статті 380 КПК України, суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення з повідомленням особи, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасників судового провадження. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 380 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд заяви за відсутності учасників судового провадження, які належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду заяви.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши заяву та наявні в розпорядженні суду матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 380 КПК України передбачено, що якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Системний аналіз чинного законодавства свідчить про те, що роз`яснення рішення - це викладення рішення у більш ясній та зрозумілій формі. Тобто, роз`ясненню підлягає лише незрозуміле судове рішення. У ході роз`яснення суд повинен тлумачити юридичні терміни, а не загальновживані слова.

Роз`ясненню підлягає суть прийнятого рішення, а не мотиви та підстави для його прийняття. Необхідність роз`яснення судового рішення зумовлюється його нечіткістю або суперечливістю викладених у ньому висновків, тобто коли зміст рішення є незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або для осіб, які мають його виконувати. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Разом з тим, якщо фактично порушується питання про зміну рішення, про внесення до нього нових даних, про роз`яснення мотивів прийняття рішення, та фактичного оскарження ухвали, суд відмовляє в роз`ясненні.

Заявою про роз`яснення судового рішення суд не може змінювати змісту постановленого ним рішення, сама суть роз`яснення рішення суду полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на питання щодо його правомірності чи законності, він лише повинен пояснити положення постановленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, або є незрозумілими для зацікавлених осіб, що позбавляє їх можливості його реалізації.

Суд звертає увагу на те, що заявник звертаючись до суду із вказаною заявою, зазначає, що висновок суду щодо обов?язку Банку перераховувати кошти на які було накладено арешт з метою збереження майна, як речових доказів, до моменту винесення вироку є спірним, оскільки відповідно до п. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Ухвала слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 11 квітня 2024 року викладена в ясній та зрозумілій формі, в ній чітко та конкретно зазначені висновки суду по суті предмету судового розгляду, чітко зазначено, що грошові кошти були викрадені в ОСОБА_1 .. Вказані грошові кошти, являються для неї значними, а також значна частина коштів була знята в рахунок кредиту в АТ КБ «ПриватБанк». Тобто, підстави для роз`яснення ухвали відсутні, дана ухвала є зрозумілою і такою, що не припускає іншого тлумачення.

Зважаючи на те, що представник АТ КБ «Приватбанк» Князєвої Кристини Едуардівни не наведено обґрунтованих доводів, які б вказували на наявність у неї труднощів у розумінні ухвали, яку вона просить роз`яснити, ухвала сформульована відповідно до положень ст. 372 КПК України, аналіз самого тексту вказаної ухвали не дає підстав вважати, що її зміст в цілому, чи окремих положень є незрозумілим, або таким, що може викликати неоднозначне її трактування, вказане судове рішення набрало законної сили, а тому відсутні підставі визначені кримінальним процесуальним законом для її роз`яснення.

З огляду на викладене слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви.

Керуючись статтями 372, 380 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви представника АТ КБ «Приватбанк» Князєвої Кристини Едуардівни про роз`яснення ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від 11 квітня 2024 року в частині визначення обов`язку АТ КБ "Приватбанк" визначеного рішенням щодо переказу грошових коштів на рахунок потерпілої у кримінальній справі ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського Кристина ДАШ`ЯН