УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого 2 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вовчоярівка Лисичанської міської громади Сєверодонецького району Луганської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до ЄРДР за №0000660 від 22.07.2024,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до ЄРДР за №0000660 від 22.07.2024.

Слідчий обґрунтовує клопотання тим, щоГСУ СБ України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000660 від 22.07.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів Збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і РФ 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент російської федерації володимир путін, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п.п.1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994 р., принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 р. та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 р. № 36/103, від 16.12.1970 р. № 2734 (ХХV), від 21.12.1965 р. № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 р. № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил та інших воєнізованих формувань РФ на територію України.

Так, 24 лютого 2022 року, на виконання злочинного наказу політичного керівництва рф, військовослужбовці зс та інших воєнізованих формувань рф, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, інші об`єкти цивільного сектору соціального забезпечення, та здійснили застосування оперативно-тактичних ракет (включаючи застосування засобів ведення війни, заборонених міжнародним правом) по позиціям ЗС України та об`єктах цивільної інфраструктури, що призвело до тяжких наслідків, у тому числі на території Сумської області.

24 лютого 2022 р. Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому, строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався Указами Президента України та діє на даний час.

Разом з тим, представниками іноземних організацій - головного управління генерального штабу збройних сил російської федерації (гу гш зс рф) та фсб рф посилено ведення розвідувально-підривної діяльності проти України, що полягає в ослабленні державної влади України та держави в цілому; її самостійності усередині країни та незалежності у міжнародних відносинах; захищеності території країни в існуючих кордонах від будь-яких посягань; підготовленості держави до захисту від зовнішньої збройної агресії або збройного конфлікту; дестабілізації суспільно політичної обстановки всередині країни; створенні умов для діяльності іноземної розвідки (вербування агентури серед жителів України, зокрема з представників органів державної влади, місцевого самоврядування, правоохоронних органів тощо); збиранні інформації, що представляє інтерес для іноземної розвідки та її подальшого використання рф задля отримання переваг над Україною в області збройних сил, військових дій, зовнішньої політики, втручання у внутрішню політику суверенної держави, для маніпулювання суспільними настроями населення України, розпалювання сепаратистських настроїв серед населення окремих регіонів, організації інформаційної експансії з боку рф тощо.

Військове керівництво російської федерації, діючи на виконання злочинного плану та завдання політичного керівництва російської федерації, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 24 лютого 2022 року, довело вказаний злочинний план до відома керівництва головного управління генерального штабу збройних сил російської федерації (далі - гу гш зс рф) та надало вказівку щодо організації на прикордонній з Україною території російської федерації та тимчасово окупованій території України з боку рф розвідувальних центрів, метою діяльності яких має бути збір та обробка інформації щодо місць дислокації об`єктів військової інфраструктури, військової техніки, боєприпасів, особового складу військових формувань, встановлення фактів переміщення, руху та розташування підрозділів Збройних Сил України, підрозділів інших збройних формувань, створених відповідно до законів України, а також встановлення цілей для нанесення ракетно-бомбових ударів та їх корегування.

Діючи на виконання зазначених вище злочинного плану та вказівок політичного та військового керівництва російської федерації, спрямованого на зміну меж території України та державного кордону шляхом захоплення території України, керівництво гу гш зс рф створило тимчасові оперативні групи (так зв. тог), в тому числі на території тимчасово окупованої Донецької та Луганської областей. Завданням кожної з вказаних груп є, серед іншого, конфіденційне залучення осіб, які постійно проживають або тимчасово перебувають на території України, до збору та передачі інформації розвідувального характеру щодо дислокації, шляхів пересування, місць бойової підготовки підрозділів ЗС України та результатів ворожих обстрілів підконтрольних Україні територій.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 24 лютого 2022 року, керівництво гу гш зс рф довело до відома своїм підлеглим, що входять до складу тимчасових оперативних груп злочинний план, а також вказівки політичного та військового керівництва російської федерації, які в подальшому були доведені до особового складу таких груп.

На виконання зазначеного злочинного плану, керівництвом гу гш зс рф було здійснено розподіл обов`язків, згідно яких керівнику такої тимчасової оперативної групи, що діє на території тимчасово окупованої Донецької області ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було доручено створення на території України агентурної мережі з числа громадян України та іноземців, які тимчасово проживають на території України, діяльність якої мала бути спрямована на зміну меж території та державного кордону України в порушення порядку, визначеного Конституцією України, шляхом збору та передачі інформації щодо місць дислокації об`єктів військової інфраструктури, військової техніки, складів боєприпасів, особового складу військових формувань, їх переміщення та руху, встановлення цілей для нанесення ракетних ударів, а також встановлення їх наслідків, які в подальшому використовувались для планування та ведення бойових дій на території України з метою її захоплення.

Поряд з цим, досудовим розслідуванням встановлено, що до складу вказаної тимчасової оперативної групи також входив її член - громадянин рф ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на якого покладалися обов`язки щодо координації функціонування агентурної мережі.

Надалі, ОСОБА_8 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше лютого 2022 року залучив до протиправної діяльності громадянина України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , документованого паспортом громадянина рф, у якості зв`язківця агентурної мережі, який має на оперативному зв`язку низку осіб, що можуть повідомити про місце перебування підрозділів та особового складу сил оборони України, а також про результати обстрілів населених пунктів, цивільної та військової інфраструктури.

В подальшому, з метою створення та забезпечення функціонування агентурної мережі, ОСОБА_9 , у достеменно невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше травня 2024 року, здобув у якості інформатора та залучив до вказаної агентурної мережі, громадянина України ОСОБА_5 , довівши до його відома загальний злочинний план, спрямований на зміну меж території України та державного кордону шляхом збору та передачі зазначеної вище інформації з метою її використання у плануванні та веденні бойових дій на території України з метою її захоплення.

Своєю чергою, ОСОБА_5 погодився на пропозицію ОСОБА_9 та на прохання останнього став надавати інформацію стосовно місць дислокації підрозділів, техніки та особового складу сил оборони України. Тобто, незважаючи зобов`язання щодо неухильного додержання Конституції та законів України, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх наслідків, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, у т.ч. щодо подальшого розвитку України, виходячи з геополітичних інтересів рф, які передбачають перебування України у сфері її впливу, будучи обізнаним про факт ведення вказаною державою агресивної війни проти України та проведення у зв`язку з цим з боку рф підривної діяльності проти України, з метою завдати шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, став на шлях вчинення особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки - державної зради, що виразилося у наданні іноземній державі, представнику іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, в умовах воєнного стану, за таких обставин.

Так, ОСОБА_5 у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше травня 2023 року та за достеменно невстановлених досудовим слідством обставин, використовуючи персональний профіль застосунку «Telegram», вступив в комунікативний зв`язок із користувачем цього ж за стосунку ОСОБА_9 , з персональним профілем під назвою: «Artist», та який використовує номер стільникового зв`язку НОМЕР_1 .

При цьому, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 , РНОКПП: НОМЕР_2 , є уродженцем м. Донецьк, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , документований паспортом громадянина рф серія НОМЕР_3 ; на постійній основі виконує функції зв`язківця агентурної мережі.

Так, маючи активну проросійську позицію та на виконання вказівок вказаного вище представника спецслужб рф, з метою надання допомоги представникам держави-агресора в проведені підривної діяльності проти України, ОСОБА_5 у повідомленнях, датованих у роміжку часу між 23.05.2023 - 25.05.2023, у застосунку «Telegram», повідомив про місця розташування сил та засобів оборони України, шляхом надіслання фотографій та ін. графічних зображень у формі «захоплень екрану» власного мобільного телефону із зображенням мобільних навігаційних карт з прив`язкою до орієнтовних географічних координат (по системі СК-42), а саме:

-ділянка місцевості з орієнтовними географічними координатами: НОМЕР_4 (з текстовим поясненням, що у вказаній локації працює військова техніка типу « НОМЕР_5 »);

-ділянка місцевості з орієнтовними географічними координатами: НОМЕР_6 ;

-ділянка місцевості з орієнтовними географічними координатами: НОМЕР_7 (з текстовим поясненням, що у вказаній локації базується особовий склад близько 50 осіб та військова техніка типу автотранспортних засобів - 10 одиниць);

-ділянка місцевості з орієнтовними географічними координатами: НОМЕР_8 (з текстовим поясненням, що у вказаній локації базується військова техніка типу автотранспортних засобів - близько 3 одиниць).

Одночасно з цим, ОСОБА_5 , у ході сталого комунікативного зв`язку, що склався між ним та представником спецслужб рф - ОСОБА_9 , переслідуючи корисливий мотив, у повідомленнях датованих від 27.05.2023, у застосунку «Telegram», надав реквізити банківської картки, а саме: № НОМЕР_9 для розрахунку за виконання завдань.

Поряд з цим, досудовим розслідуванням встановлено, що про всю надану інформацію та інші супутні обставини, що виникали по ходу комунікації між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , останній, будучи на правах зв`язківця, на регулярній основі доповідав (фактично повністю ретранслював) члену тог у складі гу гш зс рф ОСОБА_8 , який використовував персональний профіль під назвою: « ОСОБА_10 » та прихованим мобільним номером телефону у застосунку «Telegram».

Загалом, ОСОБА_5 , під час реалізації свого злочинного умислу, направленого на надання допомоги представникам іноземної держави в проведенні підривної діяльності проти України, усвідомлював, що надані ним відомості не були публічно доступними, не публікувались і не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, а отже становили оперативний інтерес для представників рф та могли бути використані при проведенні підривної діяльності проти України шляхом планування та проведення бойових чи диверсійних дій проти України, направлених на захоплення її територій, зменшення її воєнного, економічного, соціального та морально-політичного потенціалу у сфері оборони шляхом проведення ударів по відповідних об`єктах.

02.10.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

04.10.2024 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 30.11.2024 включно.

19.11.2024 постановою Першого заступника Генерального прокурора строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 3 (трьох) місяців, тобто до 02.01.2025.

У клопотанні прокурора зазначено, що на даний час існують ризики, які дають достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінального провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, вважає, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, є обґрунтованими та підтверджуються зібраними матеріалами в ході досудового розслідування, та з урахуванням того, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, та строк запобіжного заходу, застосований слідчим суддею, спливає 30.11.2024, просив задовольнити клопотання та продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави строком до 02.01.2025, оскільки досудове розслідування не завершено, тривають слідчі/процесуальні дії, підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 немає.

Захисник зазначив, що з урахуванням того, що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється щодо подій, які мали місце у 2023 році, ризики, зазначені прокурором відсутні. Підозрюваний ОСОБА_5 має місце реєстрації, проживання, одружений, а тому просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав доводи захисника, зазначив, що після вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, влаштувався на роботу, одружився, не вчиняв дій на ухилення від органу досудового розслідування, а тому просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Крім того, зазначив, що має намір проходити військову службу.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши додані до клопотання матеріали, дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ГСУ СБ України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000660 від 22.07.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

02.10.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

04.10.2024 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 30.11.2024 включно.

19.11.2024 постановою Першого заступника Генерального прокурора строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 3 (трьох) місяців, тобто до 02.01.2025.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 , та причетність його до вчиненого інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження, зокрема: дані повідомлення ДКР СБУ від 12.07.2024 про виявлення ознак кримінального правопорушення; дані відповіді на доручення ДКР СБУ від 22.07.2024 щодо виконання доручення щодо встановлення ймовірної мережі інформаторів, що діють на території України; дані відповіді на доручення ДКР СБУ від 17.09.2024 щодо встановлення ймовірної мережі інформаторів, що діють на території України, в тому, до якої належить й ОСОБА_5 ; дані протоколів за результатами проведення НСРД від 12.09.2024 та від 12.09.2024; даними відповіді ОТУ «Донецьк» ОСУВ «Хортиця» від 24.09.2024; дані протоколу огляду від 25.09.2024; дані протоколу обшуку від 02.10.2024; дані протоколу затримання підозрюваного ОСОБА_5 від 02.10.2024; дані протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 02.10.2024; дані протоколу слідчого експерименту від 16.10.2024 та інші матеріали досудового розслідування в їх сукупності.

Виходячи з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення достатньою мірою для даної стадії кримінального провадження доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи наведене, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні ним кримінального правопорушення, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, слідчий суддя вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів може свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При аналізі питання наявності зазначених слідчим та прокурором ризиків, слідчий суддя дійшов висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_5 , тяжкість покарання, яке може загрожувати підозрюваному в разі визнання його винуватим, а також конкретні обставини кримінального провадження, які на даний час розслідуються, свідчать про можливість невиконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином, наведені вище обставини дають підстави вважати про наявність ризиків, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені ризики є суттєвими, і як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_5 будь-якого іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного, не можуть їм запобігти.

Наявність у підозрюваного ОСОБА_5 місця проживання, соціальних зав`язків, з урахуванням наведених вище факторів не зменшують існування зазначених ризиків.

Крім того, слідчим суддею не встановлено даних, які б свідчили про неможливість тримання під вартою ОСОБА_5 за станом здоров`я.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що матеріали клопотання містять достатньо обґрунтувань, які обумовлюють необхідність продовження застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення та суворість можливого покарання за вчинення кримінального правопорушення, не дають підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

При цьому, враховуючи, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні 0000660 від 22.07.2024 спливає 02.01.2025, тому строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід встановити в межах строку досудового розслідування, відповідно до положень ст.197 КПК України.

Крім того, частиною 4 ст.183 КПК України встановлено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Вказані вище обставини підозри, пред`явленої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111 КК України, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України, щодо високого ступеню ризику ухилення підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, наявність на території України воєнного стану, вагомості наявних доказів підозри, особи підозрюваного, також дають підстави слідчому судді не визначати розмір застави у кримінальному провадженні відповідно до ч.4 ст.183 КПК України з огляду також на висновки Європейського суду з прав людини щодо обов`язку суду своїм рішенням забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали про продовження підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 02.01.2025, в межах строку досудового розслідування.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя