ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №:11-кп/818/527/25 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: приведення вироку у
відповідність до вимог Закону
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю засудженого ОСОБА_7 , який взяв захист своїх інтересів на себе, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12 11 2024 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та звільнено останнього на підставі ч. 2 ст. 74 КК України від покарання, призначеного вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 09 06 2021, за ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнено засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м.Полтави від 10 05 2023 за ч. 2 ст. 190 КК України, за епізодами від 16 01 2020, 05 10 2019 та 30 08 2020, у зв`язку з усуненням караності діяння Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 постановлено вважати таким, що засуджений вироком Ленінського районного суду м.Полтави від 10 05 2023 за ч. 2 ст. 190 КК України за епізодами від 27 09 2020, 12 10 2020, 21 10 2020, 02 11 2020, 05 11 2020, 08 11 2020, 09 11 2020 (потерпіла ОСОБА_8 ), 09 11 2020 (потерпіла ОСОБА_9 ), 11 11 2020, 17 11 2020, 21 11 2020, 23 11 2020, 24 11 2020, 25 11 2020, 27 11 2020 09 12 2020 (потерпіла ОСОБА_10 ) та 09 12 2020 (потерпіла ОСОБА_11 ) до покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднано покарання призначене за вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 22 09 2016 з урахуванням вироку Харківського апеляційного суду від 27 02 2018 за ч. 1 ст. 263 КК України, та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 (років) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Роз`яснено засудженому, що від покарання або його частини, що їх особа законно відбула на підставі вищевказаного вироку суду до декриміналізації злочину, він не може бути звільнений, а понесені особою правообмеження у цьому разі не підлягають відшкодуванню чи компенсації.

Судом першої інстанції встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 10 05 2023 ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України і йому призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі. На підстав ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання, призначеного вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 09 06 2021 з цим вироком, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.

За вироком Ленінського районного суду м.Полтави від 10 05 2023 ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні 21 епізоду шахрайства, тобто кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України. Трьома з цих епізоди, які вчинені 16 01 2020, 05 10 2019, 30 08 2020 завдано потерпілим матеріальну шкоду на 600,00 грн., 1000,00 грн. та 1500, 00 грн. відповідно.

Крім того, вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 09 06 2021 ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 22 09 2016 та остаточно йому призначено покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

За вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 09 06 2021 ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні 18 11 2017 крадіжки на суму 1004,00 грн.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його неповноту, просить постановити нову законну та обґрунтовану ухвалу, якою звільнити його від відбування покарання призначеного вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 09 06 2021 року, врахувавши зміни, які відбулися відповідно до вимог Закону України №3886-IX від 18 07 2024 "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів".

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції засуджений ОСОБА_7 просив про задоволення його апеляційної скарги, посилаючись на незастосування судом першої інстанції кримінального закону, який підлягає застосуванню.

Прокурор у кримінальному провадженні вважав оскаржувану ухвалу законною і обґрунтованою, підстав же для задоволення апеляційної скарги засудженого не вбачав.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого, думку прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_7 , який відбуває покарання у ДУ «Диканівська виправна колонія (№ 12)» звернувся до суду з клопотанням про приведення вироків Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 09 06 2021 та Ленінського районного суду м.Полтави від 10 05 2023 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09 серпня 2024 року.

Так, ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12 11 2024 року задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та звільнено останнього на підставі ч. 2 ст. 74 КК України від покарання, призначеного вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 09 06 2021, за ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнено засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м.Полтави від 10 05 2023 за ч. 2 ст. 190 КК України, за епізодами від 16 01 2020, 05 10 2019 та 30 08 2020, у зв`язку з усуненням караності діяння Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 постановлено вважати таким, що засуджений вироком Ленінського районного суду м.Полтави від 10 05 2023 за ч. 2 ст. 190 КК України за епізодами від 27 09 2020, 12 10 2020, 21 10 2020, 02 11 2020, 05 11 2020, 08 11 2020, 09 11 2020 (потерпіла ОСОБА_8 ), 09 11 2020 (потерпіла ОСОБА_9 ), 11 11 2020, 17 11 2020, 21 11 2020, 23 11 2020, 24 11 2020, 25 11 2020, 27 11 2020 09 12 2020 (потерпіла ОСОБА_10 ) та 09 12 2020 (потерпіла ОСОБА_11 ) до покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднано покарання призначене за вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 22 09 2016 з урахуванням вироку Харківського апеляційного суду від 27 02 2018 за ч. 1 ст. 263 КК України, та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 (років) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Роз`яснено засудженому, що від покарання або його частини, що їх особа законно відбула на підставі вищевказаного вироку суду до декриміналізації злочину, він не може бути звільнений, а понесені особою правообмеження у цьому разі не підлягають відшкодуванню чи компенсації.

Задовольняючи подання та звільняючи засудженого від призначеного йому покарання за вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 09 06 2021 за ч. 2 ст. 185 КК України та за вироком Ленінського районного суду м.Полтави від 10 05 2023 за ч. 2 ст. 190 КК України, за епізодами від 16 01 2020, 05 10 2019 та 30 08 2020, суд першої інстанції, посилаючись на вимоги Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09 08 2024 року, констатував, що вартість збитків, завданих ОСОБА_7 за вказаними вище епізодами є такими, що не перевищували двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З вказаним висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, вважаючи його законним, обґрунтованим та таким, що ґрунтується на матеріалах кримінального провадження.

В той же час, колегія суддів вважає безпідставним та помилковим висновок суду першої інстанції про необхідність у даному випадку при призначенні ОСОБА_7 остаточного покарання застосування положень ст. 71 КК України з огляду на наступне.

Згідно матеріалів кримінального провадження щодо засудженого ОСОБА_7 наявні два вироки суду, за якими останньому призначено покарання у виді позбавлення волі, а саме: вирок Харківського апеляційного суду від 27 02 2018 року за ч. 1 ст. 263 КК України за яким призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі та вирок Ленінського районного суду м. Полтави від 10 05 2023 року за ч. 2 ст. 190 КК України за яким призначене покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Вказані вироки не поєднані між собою.

Так, питання щодо визначення (застосування) покарання за наявності кількох вироків вирішується судом в порядку, визначеному п. 11 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України.

В клопотанні ж засудженого ОСОБА_7 від 17 10 2024 року вирішення вказаного питання ініційовано ним не було, тобто суд першої інстанції при призначенні остаточного покарання за ст. 71 КК України у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі вийшов за межі вимог вказаного клопотання.

Більш того, будь-яких мотивів щодо застосування ст. 71 КК України та необхідності призначення ОСОБА_12 остаточного покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі оскаржувана ухвала не містить.

Частиною ж 4 статті 26 КПК України регламентовано, що суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

На підставі викладеного, колегія суддів констатує, що питання про застосування покарання за наявності кількох вироків щодо засудженого ОСОБА_7 може бути вирішено в подальшому, відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України, за клопотанням засудженого чи поданням установи виконання покарань у зв`язку з чим ухвала Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12 11 2024 року в частині призначення ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 71 КК України, тобто за сукупністю вироків.

На підставі викладеного та керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 , - задовольнити частково.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12 11 2024 року про вирішення питання, пов`язаного із приведенням вироку у відповідність до вимог Закону, стосовно засудженого ОСОБА_7 , - змінити, частково виключивши з резолютивної частини цієї ухвали таке посилання: «Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати покарання призначене за вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 22 02 2016 (з урахуванням вироку Харківського апеляційного суду від 27 02 2018 року за ч. 1 ст. 263 КК України, та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі».

В іншій частині ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12 11 2024 року щодо засудженого ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Роз`яснити, що питання про застосування покарання за наявності кількох вироків щодо засудженого ОСОБА_7 може бути вирішено місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок в порядку, визначеному п. 11 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, за клопотанням засудженого чи поданням адміністрації установи виконання покарань.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ _____________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3