КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/1846/2025 Головуючий у першій інстанції - ОСОБА_1
Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Київської міської прокуратури на вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 13 червня 2024 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні №0001770 від 18.05.2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 13 червня 2024 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Бородянка Київської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 23.03.2021 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 1 рік, якщо протягом вказаного строку він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 23.03.2021 ухвалено виконувати самостійно.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_7 в березні 2021 року познайомився з ОСОБА_8 , з якою почав спільно проживати за адресою: АДРЕСА_3 . В подальшому, знаходячись в приміщенні вище вказаної кімнати, ОСОБА_7 звернув свою увагу на ноутбук марки «Dell», моделі ««Inspiron 3552»», «Сore i3 7020U, 2,3 ghz/Ram 4Gb/, що належить ОСОБА_8 , який вирішив викрасти.

07.03.2021 року ОСОБА_7 , перебуваючи в кімнаті № 8 квартири АДРЕСА_4 , в невстановлений час, але не пізніше ніж 21 год. 03 хв. 07.03.2021, користуючись відсутністю ОСОБА_8 , взяв ноутбук марки «Dell», моделі ««Inspiron 3552»», «Сore i3 7020U, 2,3 ghz/ Ram 4Gb/, що належить ОСОБА_8 , вартістю 4750 (чотири тисячі сімсот п`ятдесят) гривень 00 коп., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викрадене майно заклав до ломбардного відділення, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 4750 (чотири тисячі сімсот п`ятдесят) гривень 00 коп.

Вищевказаними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 13 червня 2024 року змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Постановити нову, якою ОСОБА_7 вважати засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 1 рік, покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. У решті вирок залишити без зміни.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що при ухвалені обвинувального вироку судом першої інстанції помилково застосовано положення ч. 3 ст. 72 КК України, позаяк строк на сплату штрафа за попереднім вироком сплинув, а тому положення ч. 3 ст. 73 КК України не підлягали застосуванню.

У судове засідання обвинувачений ОСОБА_7 , повідомлений належним чином про дату, час і місце апеляційного розгляду, не з`явився та не повідомив суд про причини свого неприбуття; заяв та клопотань від нього не надходило. Згідно з вимогами КПК України участь обвинуваченого у даному випадку не є обов`язковою, а тому колегія суддів відповідно ч. 4 ст. 405 КПК України вважає за можливе провести апеляційний розгляд у відсутність обвинуваченого

Заслухавши суддю-доповідача; доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, особа, засуджена до покарання менш суворого, ніж обмеження волі, звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано у двохрічний строк. Також, згідно ч. 2 ст. 90 КК України, до строку погашення судимості зараховується час, протягом якого вирок не було виконано, якщо при цьому давність виконання вироку не переривалася. Якщо вирок не було виконано, судимість погашається по закінченню строків давності виконання вироку. Як зазначено у ч. 4 ст. 80 КК України, перебіг давності виконання обвинувального вироку переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин.

У такому випадку обчислення давності починається з дня вчинення нового злочину.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_7 засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 23.03.2021 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Даний вирок набрав законної сили 23.04.2021.

У матеріалах кримінального провадження відсутні відомості щодо зупинення перебігу давності виконання вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 23.03.2021.

Інкриміноване кримінальне правопорушення обвинуваченим вчинено 07.03.2021. Отже, з дня набрання законної сили попереднім вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 23.03.2021 минув 2-річний строк давності його виконання. За таких обставин, місцевий суд не мав законних підстав для застосування до обвинуваченого положень ч. 3 ст.72 КК України та визначати йому до самостійного виконання вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 23.03.2021.

З огляду на викладене, на переконання колегії суддів, судом першої інстанції помилково застосовано положення ч. 3 ст. 72 КК України, яка не підлягала застосуванню, отже, неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.

У даному випадку, виправлення помилки суду першої інстанції не призведе до збільшення остаточного покарання, яке належить відбувати обвинуваченому, а тому не вимагає ухвалення нового вироку апеляційним судом.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наведених у ній мотивів, а вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 13 червня 2024 року щодо ОСОБА_7 - зміні в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Керуючись ст.ст. 407, 413, 414, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 13 червня 2024 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той же строк з дня вручення копії судового рішення.

Судді: ______________ ___________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4