Справа № 456/6674/24
Провадження № 1-кс/456/1466/2024
УХВАЛА

про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

із можливістю внесення застави

30 грудня 2024 року місто Стрий

Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 ,за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 погодженого із прокурором Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000523 від 20.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України про обрання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , із професійно - технічною освітою, непрацюючому, неодруженому, який депутатом не являється, раніше судимому вироком Стрийського районного суду від 15.04.2011 за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, вироком Стрийського міськрайонного суду від 20.11.2019 за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту, згідно ст. 89 КК України судимість не погашена, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з клопотанням до слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави.

В обґрунтування клопотання покликається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 04.10.2024 року о 20 год. 44 хв., ОСОБА_7 (зі зміненими анкетними даними), завідомо знаючи, що ОСОБА_5 здійснює збут таблеток «Subutex», в яких міститься наркотичний засіб бупренорфін, прибув за попередньою домовленістю за місцем проживання останнього, що за адресою: АДРЕСА_2 , де на сходовій клітці першого поверху будинку ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, незаконно збув ОСОБА_7 за 2 500 гривень 2 таблетки «Subutex» в блістерах, які у відповідності до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речових, їх аналогів і прекурсорів містять бупренорфін, який віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено згідно зі Списком №1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» Таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, масою 0,0146 грам, що згідно з Таблицею №1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров?я України за №188 від 01.08.2000, є невеликим розміром.

Таким чином у діях ОСОБА_5 наявні усі підстави для обґрунтованої підозри його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті наркотичного засобу.

Крім цього, 10.10.2024 року о 19 год. 46 хв., ОСОБА_7 (зі зміненими анкетними даними), завідомо знаючи, що ОСОБА_5 здійснює збут таблеток «Subutex», в яких міститься наркотичний засіб бупренорфін, прибув за попередньою домовленістю за місцем проживання останнього, що за адресою: АДРЕСА_2 , де на сходовій клітці першого поверху будинку ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, повторно, незаконно збув ОСОБА_7 за 2 500, 00 гривень 2 таблетки «Subutex» в блістерах, які у відповідності до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речових, їх аналогів і прекурсорів містять бупренорфін, який віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено згідно зі Списком №1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» Таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770, масою 0,0147 грам, що згідно з Таблицею №1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров?я України за №188 від 01.08.2000, є невеликим розміром.

Таким чином у діях ОСОБА_5 наявні усі підстави для обґрунтованої підозри його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті наркотичного засобу, вчиненому повторно.

Відтак, 30.12.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченних ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Наявні докази вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку.

З врахуванням обставин кримінальних правопорушень, у слідства є достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні або ж іншого підозрюваного, з метою зміни їх показів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Окрім цього, ОСОБА_5 характерезується як особа, яка не має достатніх моральних цінностей, та залишаючись на волі може продовжити займатись злочинною дільністю, а також зможе покинути територію Стрийського району та Львівської області у цілому, переховуватись з метою уникнення відповідальності.

Відтак, слідчий вважає, що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та дозволить виконати завдання і досягти мети кримінального провадження, для забезпечення виконання з ним процесуальних рішень, більш м`який запобіжний захід унеможливить запобігання вказаним ризикам.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримали. Вважають, що необхідність тримання під вартою підозрюваного є обґрунтованою, що стверджується наявністю ризиків передбачених ст.177 КПК України та матеріалами клопотання. Оскільки менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам, тому просять таке задоволити.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти даного клопотання, просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зобов`язувався зявлятись на всі виклики слідчого.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні в задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою просила відмовити. Вказала, що відсутні ризики для обрання, відносно ОСОБА_5 найсуворішого запобіжного заходу, відтак просила обрати щодо нього домашній арешт.

Заслухавши пояснення прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

У відповідності до п. «с» ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Так, згідно з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження вбачається, що 20.05.2024 року, було внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбаченних ч. 1 ст. 307, а 11.10.2024 зареєстроване кримінальне провадження за ч. 2 ст. 307 КК України за № 0000523.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбаченних ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України(сукупність наявних на даний час доказів припущення про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення) дійсно свідчать й матеріали досудового розслідування, а саме: рапортом о/у ВКП Стрийського РУП ГУНІ у Львівській області ОСОБА_8 про виявлення кримінального правопорушення від 20.05.2024 року; протоколами огляду місця події від 04.10.2024 року, 10.10.2024 року; протоколами НСРД - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 07.05.2024 року, 19.09.2024 року, 10.12.2024 року; протоколами НСРД - контроль за вчиненням злочину від 07.10.2024 року, 11.10.2024 року; протоколами про здійснення НСРД - аудіо-, відеоконтроль особи від 28.11.2024 року; висновками експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 05.12.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 (зі зміненими анкетними даними) від 08.11.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 19.12.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 14.11.2024 року; протколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 де останній частково визнав свою причетність до скоєних правопорушень.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано у тому числі до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, санкція ч. 1 ст. 307 КК України, за вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 передбачає позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років, санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачено відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

При цьому, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 слідчим суддею враховуються також вимоги пунктів 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, у поєднанні із сталою практикою Європейського Суду з прав людини, згідно з котрими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченої особи від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, що можуть підтверджувати існування такого ризику або ж свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У той-же час, у рішенні від 26.06.1991 року у справі «Летельє проти Франції» (Letellier v. France, заява № 12369/86) Європейський Суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину, є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою.

Ризиками, які дають підстави слідчому судді обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати: те, що підозрюваний може переховуватись від досудового слідства і суду, зважаючи на суворість покарання, яке йому загрожує, а також те, що останній може впливати на свідків, зокрема залегендованого свідка, який як вказав ОСОБА_11 йому відомий; продовжити злочинну діяльність, пов`язану з незаконним обігом наркотичних засобів, оскільки раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Окрім цього підозрюваний на даний час ніде не працює, не має постійного джерела доходів, що свідчить про відсутність у нього соціально - стримуючих факторів.

Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів, судом на даному етапі не встановлено.

Тому враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належну поведінку ОСОБА_5 та виконання ним обов`язків, передбачених ст.177 КПК України.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить приписам ч. 2 ст. 183 КПК України.

Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, зважаючи на тяжкість правопорушення, у якому він підозрюється, особу підозрюваного, його майновий стан, вважаю за необхідне визначити заставу - 65 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 196 820 грн., яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Застосовуючи до підозрюваного поряд з запобіжним заходом у виді тримання під вартою, альтернативний запобіжний захід у виді застави, вважаю за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 183, 186, 194, 196, 197 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 погодженого із прокурором Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000523 від 20.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави, - задовольнити частково.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з часу взяття його під варту, тобто з 30.12.2024 року.

Визначити термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 до 27 лютого 2025 року, включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу в розмірі 65 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 196 820 (сто дев`яносто шість тисяч вісімсот двадцять) гривень.

Роз`яснити ОСОБА_5 його право внести або забезпечити внесення іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) застави у будь-який момент з часу винесення ухвали на депозитний рахунок для зарахування коштів, внесених у вигляді застави, за наступними реквізитами: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26306742, банк одержувача ДКСУ, м. Київ; одержувач Територіальне управління державної судової адміністрації України в Львівській області, IBAN: UA0000757

У випадку внесення вказаного розміру застави, на відповідний рахунок, ОСОБА_5 звільняється з-під варти в порядку визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_5 покладаються такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожним їхнім викликом та вимогою залежно від стадії кримінального провадження;

2) не відлучатися із населеного пункту м. Стрий, Львівської області, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_12