Справа №766/9696/24
У Х В А Л А

про закриття кримінального провадження

04.02.2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

законного представника: ОСОБА_6

потерпілого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Херсона, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 21.05.2024 під №0000165 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх утриманців не маючого, інваліда ІІ групи, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

- у вчиненні кримінального правопорушення (проступку),

передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в:

І. Суть питання, що вирішується ухвалою

19.06.2024 на розгляд до Херсонського міського суду Херсонської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 21.05.2024 під №0000165 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.07.2024 вищезазначене кримінальне провадження призначено до судового розгляду.

Під час судового засідання було поставлено на обговорення питання щодо можливості закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у зв`язку з набуттям чинності 09.08.2024 Законом України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна, яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Обвинувачений ОСОБА_4 , законний представник ОСОБА_6 та захисник наполягали на закритті кримінального провадження. Потерпілий ОСОБА_7 зазначив, що завдана йому матеріальна шкода повністю відшкодована, претензій до обвинуваченого не має.

Прокурор вважала за можливе вирішити питання щодо закриття кримінального провадження з підстав визначених захисником.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. (ч. 3 ст. 479-2 КПК України).

ІІ. Встановлені судом обставини

ОСОБА_4 16.05.2024 близько 18:00 години, перебуваючи на території парку Херсонського національного технічного університету за адресою: м. Херсон, Бериславське шосе, 24, переслідуючи прямий умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом зловживання довірою використовуючи довірливі відносини з потерпілим ОСОБА_7 під приводом здійснення дзвінка, заволодів мобільним телефоном марки «HONOR» моделі «7А (DUA-L22)», чорно-сірого кольору, із об`ємом вбудованої пам`яті 16 Гб та оперативної пам`яті 2 Гб, вартість якого становить 1 249,75 гривень, після чого розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальний збиток на вказану суму.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

ІІІ. Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали

09.08.2024 набув чинності Закон України 18.07.2024 №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон №3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме: 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що суспільно-небезпечне діяння, яке мало місце 16.05.2024, вчинене ОСОБА_4 , підпадає під ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 190 КК України.

Станом на 01.01.2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3 028 гривень, а 50 відсотків від його розміру становили 1 514 гривень. Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки ч. 1 ст. 190 КК України, розмір вартості майна, яким обвинувачений заволодів шляхом шахрайства та з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 190 КК України, становив 3 028 гривень (1 514?2 = 3 028).

Оскільки згідно обвинувального акту вартість майна, яким ОСОБА_4 заволодів шляхом шахрайства 16.05.2024 становить 1249,75 гривень, тобто не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у 2024 році (3 028 гривень), тому ця сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, то суд вважає, що вказані дії ОСОБА_4 не підпадають під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Передбачені ч. 1 ст. 5 КК України підстави для закриття кримінальної справи не пов`язані із встановленням фактичних обставин справи, що свідчать про відсутність в діянні особи складу злочину, а пов`язані зі змінами законодавства про кримінальну відповідальність (постанова ВС від 09.09.2019 в справі №591/6379/16-ц).

Крім того, згідно п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Отже, у такому випадку закриття кримінальної справи з підстави, визначеної у пункті 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК, у зв`язку із декриміналізацією діяння, суд не повинен доводити розгляд справи до кінця з постановленням виправдувального вироку, а виносить ухвалу про закриття такого кримінального провадження з підстав набрання чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.

У зв`язку з вищевикладеним відпала необхідність і доцільність вирішення питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_4 кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 190 КК України на час вчинення інкримінованого йому діяння складу злочину, передбаченого цією статтею, а також формування правових висновків щодо її застосування.

З огляду на наведене вище кримінальне провадженні щодо обвинуваченого може бути закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України підлягає задоволенню (постанова Верховного Суду від 16.02.2021 №345/3522/18, постанова Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 справа №0306/7567/12; постанова Верховного Суду від 22.08.2024 справа №567/507/23).

Вирішуючи питання щодо речових доказів, суд враховує наступне.

Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено, тоді як документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання (п. п. 5, 7 ч. 9 ст. 100 КПК України).

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 284, 372-376, 479-2 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

1. Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 21.05.2024 під №0000165 за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з набуттям 09.08.2024 чинності Законом України від 18.07.2024 №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон №3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

2. Витрати на залучення експерта в розмірі 1514 гривень 56 копійок - віднести на рахунок держави.

3. Речові докази:

- сім-карту ПрАТ «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_1 - повернути законному власнику;

- договір про надання фінансового кредиту та застави № від 17.05.2024 та оптичний диск CD-R з відеозаписом з камери спостереження, розташованої у відділенні №151ПТ ПТ «ТОВ «Климко» і компанія «Ломбард Капітал» за адресою вул. Ілюші Куліка, 133 - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1