У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 лютого 2025 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Куцуруб, Очаківського району, Миколаївської області, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2023 р.н., з середньою освітою, раніше не судимого, військовослужбовця за призовом по мобілізації, що перебуває на посаді оператора відділення протитанкових ракетних комплексів взводу вогневої підтримки 3 аеромобільної роти аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 152 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06 квітня 2025 року.

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

підозрюваний ОСОБА_6

захисник ОСОБА_5

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою : АДРЕСА_1 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Ухвалою слідчого судді застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06 квітня 2025 року.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, захисник зазначає, що суд не встановив чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінуємого злочину, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Звертає увагу, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні не тяжкого злочину, раніше не судимий, а тому відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.183 КПК України, до нього не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу, слідчим суддею встановлені наступні обставини.

За версією органу досудового розслідування, в період часу з 22 год. 00 хв. 05.02.2025 по 10 год. 00 хв., 06.02.2025 ОСОБА_6 , керуючись раптово виниклим прямим умислом, направленим на задоволення статевої пристрасті, знаходячись у приміщенні квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , використовуючи фізичне насильство з метою попередження опору потерпілої ОСОБА_8 , та приведення її в безпорадний стан повалив потерпілу на ліжко, розташоване у спальній кімнаті квартири, та став утримувати зв`язавши руки і тримати ноги потерпілої з метою обмеження особистої волі останньої, почав вчиняти дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло потерпілої ОСОБА_8 , з використанням своїх геніталій без добровільної згоди потерпілої.

Після цього, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на задоволення статевої пристрасті, використовуючи психологічний тиск та висловлюючи погрози на адресу потерпілої, ОСОБА_6 почав вчиняти дії сексуального характеру, пов`язані вагінальним, оральним та анальним проникненням в тіло потерпілої ОСОБА_8 , з використанням своїх геніталій без добровільної згоди потерпілої.

06.02.2025 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження №0000168 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України.

06.02.2025 року було затримано ОСОБА_6 та 07.02.2025 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 в обґрунтування клопотання зазначив, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого злочину та про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину, вагомість наявних доказів, а також тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим, послався на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Вважав, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобіганню доведених ризиків та прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, слід зазначити, що ст. 184 КПК України вимагає від сторони обвинувачення в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначити не лише наявні ризики, а також вказати обставини, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку що запобігти їм в змозі цей вид запобіжного заходу.

Як передбачено п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Разом з тим, приймаючи рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не дотримався зазначених вимог закону. В порушення вимог п.1, 2, 5 ст. 7, ст. 183 КПК України, прийняв незаконне, необґрунтоване рішення.

Так, за версією органу досудового розслідування, в період часу з 22 год. 00 хв. 05.02.2025 по 10 год. 00 хв., 06.02.2025 ОСОБА_6 , керуючись раптово виниклим прямим умислом, направленим на задоволення статевої пристрасті, знаходячись у приміщенні квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , використовуючи фізичне насильство з метою попередження опору потерпілої ОСОБА_8 , та приведення її в безпорадний стан повалив потерпілу на ліжко, розташоване у спальній кімнаті квартири, та став утримувати зв`язавши руки і тримати ноги потерпілої з метою обмеження особистої волі останньої, почав вчиняти дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло потерпілої ОСОБА_8 , з використанням своїх геніталій без добровільної згоди потерпілої. Після цього, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на задоволення статевої пристрасті, використовуючи психологічний тиск та висловлюючи погрози на адресу потерпілої, ОСОБА_6 почав вчиняти дії сексуального характеру, пов`язані вагінальним, оральним та анальним проникненням в тіло потерпілої ОСОБА_8 , з використанням своїх геніталій без добровільної згоди потерпілої.

06.02.2025 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження №0000168 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України.

06.02.2025 року було затримано ОСОБА_6 та 07.02.2025 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України.

Звертаючись до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 слідчий зазначив, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого злочину та про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, в клопотанні слідчого не наведено виключних обставин, визначених п.3 ч.2 ст.183 КПК України, та які б давали право слідчому судді застосувати до особи, яка підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням того, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, раніше не судимий. В матеріалах судового провадження відсутні будь які дані, що перебуваючи на волі, ОСОБА_6 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

За такого у слідчого судді були відсутні законні підстави для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, слідчий суддя не звернув увагу на ці обставини, належним чином не перевірив обґрунтування, наведені в клопотанні слідчого, не впевнився про наявність правових підстав для обрання ОСОБА_6 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прийняв рішення, яке суперечить вимогам, як національного так і міжнародного законодавства.

Слідчий суддя, приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого, та застосовуючи до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взагалі не навів мотивів чому слід застосувати до підозрюваного такий виключний запобіжний захід.

Посилаючись в своїй ухвалі на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, а також на те, що існують ризики, визначені п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя в своїй ухвалі не навів жодної з обставин, на підставі яких він дійшов висновку, що ці ризики дійсно існують.

Крім того, слідчим суддею в ухвалі також не наведено виключних обставин, визначених п.3 ч.2 ст.183 КПК України, які б давали право слідчому судді застосувати до особи, яка підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Так, в ухвалі не зазначено, що перебуваючи на волі, ОСОБА_6 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину

Отже, в контексті вимог п.3 ч.2 ст.183 КПК України щодо виключних обставин для обрання особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якими прямо заборонено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, приймаючи до уваги наведені вище обставини, колегія суддів дійшла висновку про відсутність законних підстав для застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням численної практики Європейського суду з прав людини, тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою є недоцільним та таким, що порушує норми національного та міжнародного законодавства.

За наведених підстав колегія суддів вважає висновок слідчого судді щодо необхідності обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою таким, що не ґрунтується на положеннях закону, тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, відповідно до вимог ч. 3 ст. 407 КПК України.

Колегія суддів вважає доцільним обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 409, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 лютого 2025 року, щодо ОСОБА_6 , - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

3) утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у цьому кримінальному проваджені;

4) здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Строк дії ухвали до 06 квітня 2025 року.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді