Справа № 595/344/25
Провадження № 1-кс/595/106/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року м. Бучач

Слідчий суддя Бучацького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника підозрюваного, адвоката ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Бучач клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , в кримінальному провадженні № 0000436, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 листопада 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000436 від 27 листопада 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, звернувся із клопотанням, погодженим прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів. Клопотання мотивує тим, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовується необхідністю забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Вказує, що наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, можливість переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду. Наведений ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, який є тяжким злочином, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років. Вказана обставина свідчить про те, що ОСОБА_4 усвідомлює негативні юридичні наслідки за вчинене ним діяння, які можуть полягати у засудженні його до покарання, відбування якого здійснюється в умовах ізоляції від суспільства. Крім того, вказує, що є ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки знає їх місце несення служби та повні анкетні дані, а тому підозрюваний може впливати на вказаних учасників провадження, чинити відповідний тиск, шляхом погрози та може схиляти свідків до дачі неправдивих показів на свою користь, відмовити свідків від участі у кримінальному провадженні або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування. Також, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.4 ч.1 ст.177 КПК України). Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 зможе ухилятися від явки до слідчого/суду для участі у проведенні слідчих/процесуальних дій у зв`язку з розслідуванням кримінального провадження щодо нього враховуючи обставини та характер вчиненого кримінального правопорушення. Окрім того, наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 на даний час не повернувся у військову частину НОМЕР_1 для подальшого несення служби, а тому не виключений ризик того, що останній може продовжувати не з`являтись вчасно на службу без поважних причин. Інший запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного. Окрім того, у відповідності до п.8 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши прокурора, який клопотання підтримав, підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника, адвоката ОСОБА_5 , які заперечили щодо застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на необґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, із врахуванням позитивної характеристики останнього, наявності на його утриманні батьків похилого віку, а також його незадовільного стану здоров`я, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатньо підстав для його задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою» подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту повинно бути мотивованим і містити підстави для обрання такого запобіжного заходу.

Як вбачається з клопотання, 28 червня 2023 року відповідно до указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», громадянина ОСОБА_4 призвано для проходження військової служби за призовом під час мобілізації.

28 червня 2023 року матроса ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду водія-радіотелефоніста 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 4 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону вказаної військової частини та присвоєно звання солдат.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» було введено воєнний стан на всій території України, який триває до теперішнього часу.

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю й гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства. Військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності військовій присязі.

Натомість, солдат ОСОБА_4 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення злочину (кримінального правопорушення) проти встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин.

25 жовтня 2023 року о 09 год. 00 хв. солдат ОСОБА_4 без поважних причин, з метою тимчасового ухилення від військової служби, не прибув зі щорічної відпустки до пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 .

У період з 09 год. 00 хв. 25 жовтня 2023 року по 10 год. 30 хв 25 липня 2024 року військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_4 перебував поза межами розташування військової частини НОМЕР_1 та свої службові обов`язки не виконував, проводячи час на власний розсуд.

25 липня 2024 року о 10 год. 30 хв. військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації молодший сержант ОСОБА_4 добровільно прибув та заявив про себе до відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області, що за адресою м. Бучач, вул. Міцкевича, 6 Чортківського району Тернопільської області.

Таким чином, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), всупереч вимог ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, з метою тимчасового ухилення від військової служби, о 09 годині 00 хвилин 25 жовтня 2023 року не з`явився у розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) та проводячи час на власний розсуд, о 10 годині 30 хвилин 25 липня 2024 року добровільно прибув та заявив про себе до відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області, що за адресою м. Бучач, вул. Міцкевича, 6 Чортківського району Тернопільської області, чим вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України (згідно із змінами, внесеними Законом № 3233-IX від 13.07.2023).

Відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 листопада 2023 року за № 0000436 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

10 березня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Вирішення питання слідчим суддею щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена, серед іншого, у рішеннях по справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Так, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, які надані слідчим на виконання вимог п. 3 ч. 1 ст. 184 КПК України а саме: повідомленням (про вчинення військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України) від 16.11.2023; актом службового розслідування від 08.11.2023 із додатками; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 16.03.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 16.03.2023.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

На переконання суду, наведені в клопотанні обставини, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Надані слідчим та прокурором докази свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, тому, усвідомлюючи міру покарання за вчинене, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Також, ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки йому відоме їх місце несення служби, з метою зміни їх показів. Також, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 зможе ухилятися від явки до слідчого/суду для участі у проведенні слідчих/процесуальних дій у зв`язку з розслідуванням кримінального провадження щодо нього, враховуючи обставини та характер вчиненого кримінального правопорушення. Окрім того, наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 на даний час не повернувся у військову частину НОМЕР_1 для подальшого несення служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, характер вчиненого злочину, особу підозрюваного, міцність соціальних зв`язків останнього, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні злочину, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_4 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою не зможе попередити наявні ризики, визначені ст. 177 КПК України.

Окрім того, суд враховує приписи ч. 8 ст. 176 КПК України, відповідно до якої під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Запобіжний захі д у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі ОСОБА_4 та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та уникнути ризикам у провадженні, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження.

Так, за даними довідки № 606 від 16.05.2024, виданої КНП «Бучацька міська лікарня» Бучацької міської ради, наданої у відповідь на лист т.в.о. ст. слідчого ВП № 2 (м. Бучач) ОСОБА_10 №8054/103/01-2024 від 14.05.2024, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_2 , упродовж 2022 року на стаціонарному та амбулаторному лікуванні не перебував, за медичною допомогою в КНП «Бучацька міська лікарня» Бучацької міської ради не звертався, на обліку в лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває.

За даними довідки № 237/24 від 21.05.2024, виданої КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегова» Закарпатської обласної ради, на запит т.в.о. ст. слідчого ВП № 2 (м. Бучач) ОСОБА_10 №7466/103/04-2024 від 03.05.2024, повідомили, що солдат в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_2 , стаціонарно лікувався в КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегова» ЗОР з 06.07. по 11.08.2023, діагноз: Емоційно-нестійкий розлад особистості, імпульсивний тип.

Як вбачається з висновку судово-психіатричного експерта № 47, складеного 21.01.2025 Тернопільською філією судових експертиз ДУ «ІСП МОЗ України», ОСОБА_4 за теперішнього часу страждає на емоційно-нестійкий розлад особистості, що не досягає рівня психозу чи недоумства. ОСОБА_4 в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому дії, міг давати звіт своїм діям та керувати ними. На час проведення експертизи ОСОБА_4 може давати звіт своїм діям та керувати ними. ОСОБА_4 не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

Суд враховує наведену вище інформацію щодо стану здоров`я ОСОБА_4 , однак відхиляє доводи захисника ОСОБА_5 щодо того, що ОСОБА_4 на даний час потребує лікування, оскільки сторона захисту не надала суду будь-яких підтверджуючих доказів на вказані обставини, так як і даних, які б свідчили, що підозрюваний ОСОБА_4 не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору, і матеріали справи таких не містять.

Захисник у судовому засіданні просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, посилаючись на позитивну характеристику останнього за його місцем проживання, а також перебуванні на його утриманні батьків похилого віку.

Разом з тим, доказів на підтвердження такого ні підозрюваним, ні його захисником до матеріалів справи не долучено.

Крім того, в матеріалах клопотання міститься характеристика № 334, видана Сновидівським старостинським округом Золотопотіцької селищної ради Чортківського району Тернопільської області 23 травня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_4 з розумінням реагує на критику, працелюбний. В даний час не працює, неодружений, до виконання громадських доручень ставиться позитивно, проте, поступають скарги від жителів села на його поведінку.

Вказана вище характеристика не свідчить про правослухняну поведінку підозрюваного і спростовує доводи захисника щодо позитивної характеристики ОСОБА_4 за місцем проживання.

Суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави та її розміру у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 407 КК України, є дискреційним повноваженням суду.

Разом з цим, автоматична відмова в застосуванні застави без здійснення судового контролю є несумісною з вимогами пункту 3 статті 5 Конвенції (рішення у справі "Piruzyan v. Armenia" п. п. 104-105).

У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (рішення у справі "Буров проти України" п. 51).

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави у провадженні визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у межах, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведених у клопотанні мотивів.

При визначенні ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя наряду з положеннями статей 182, 183 КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя виходячи з тяжкості діяння, в якому підозрюється ОСОБА_4 , характеру та обставин вчинення діяння, майнового стану підозрюваного, наявних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та вважає, що застава у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, зможе забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відсутність відомостей про наявність тяжких захворювань у обвинуваченого, які унеможливлюють перебування останнього у слідчому ізоляторі, дані про особу обвинуваченого, а також те, що при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, обвинувачений буде мати можливість незаконно вплинути на свідків, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші злочини, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити, обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 09 травня 2025 року з визначенням розміру застави в межах, передбачених ч. 5 ст. 182 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання - відмовити.

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000436, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 листопада 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У випадку внесення застави покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 23 год. 59 хв. 09 травня 2025 року, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за їх викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору та направити для відома та виконання начальнику Державної установи «Чортківська установа виконання покарань № 26».

Датою закінчення дії ухвали вважати 23 год. 59 хв. 09 травня 2025 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_11 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали проголошено 13 березня 2025 року о 09.20 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1