Справа № 545/4949/24
Провадження № 1-в/545/788/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.12.2024 Полтавський районний суд Полтавської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві в залі суду подання Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)» про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках передбачених частинами 2,3 ст.74 КК України щодо засудженої ОСОБА_4 ,

встановив:

ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)» звернулася до суду з поданням про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках передбачених частинами 2,3 ст.74 КК України. З врахуванням уточненого подання просили вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.04.2023 відносно ОСОБА_4 привести у відповідність до ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів».

Подання вмотивоване тим, що набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів». Так, з 09.08.2024 за крадіжку чужого майна, шахрайство, привласнення та розтрату чужого майна, якщо вартість тайого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0, 5 до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, настає відповідальність за ст. 51 КУпАП. Відтак, за таких обставин, дії ОСОБА_4 відносяться до адміністративного правопорушення.

Від засудженої надійшла заяви про розгляд справи без її участі, подання просила задовольнити.

Від представника установи надійшла заява, в якій подання просила розглядати без її участі.

Прокурор ОСОБА_3 вважав, що подання відносно ОСОБА_4 слід залишити без задвоолення.

Дослідивши матеріали клопотання та особової справи, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України),11,13,13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що згідно вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.04.2023, ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Вирок Новомосковського міськрайонного суду від 17.05.2022 виконувати окремо.

Початок строку покарання 02.10.2023.Кінець строку покарання 02.04.2027.

У вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.04.2023 зазначено, що ОСОБА_4 повторно викрала майно на суму 1390,80 грн та наступного дня 17.01.2022 року продовжуючи свій прямий єдиний злочинний умисел , направлений на таємне повторне викрадення чудого майна таємно повтроно викрала майно на суму 1100грн. Зазначено, що своїми незаконними діями ОСОБА_4 спричинила потрепілому матеріальний збиток на загальну суму 2490,80 грн. Отже завдана матеріальна шкода за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.04.2023 становить 2490,80 грн.

Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX в частині викладення нової редакції ст. 51 КУпАП, відповідно до якого кримінальна відповідальність за вчинення викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрат настає в разі, якщо сума викраденого майна перевищує два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян, яким введена часткова декриміналізація кримінальних правопорушень.

Частина 2 статті 51 КУаАП, яка визначає граничний розмір вартості викраденого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за що винна особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України що застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги та визначає, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Для кваліфікації правопорушення як адміністративного чи кримінального, необхідно виходити з того, що прожитковий мінімум станом на 1 січня 2021 року становив 2270 грн, у зв`язку з чим нижня межа кримінальної караності крадіжки, вчиненого у 2021 році, настає, якщо вартість предмета становить 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 2270 грн.; на 1 січня 2022 року становив 2481 грн, у зв`язку з чим нижня межа кримінальної караності крадіжки, вчиненого у 2022 році, настає, якщо вартість предмета становить 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 2481 грн.

Отже, згідно з вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.04.2023 ОСОБА_4 викрала майно у сумі 2490,80 грн., що станом на день вчинення крадіжок становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених на 1 січня 2022 року, тобто більше 2481 грн.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що на засуджену ОСОБА_4 не розповсюджується дія Закону України №3886-ІХ, у зв`язку із чим відсутні правові підстави для приведення вищевказаного вироку у відповідність до вимог вказаного Закону та звільнення засудженої ОСОБА_4 від призначеного покарання на підставі ч.2 ст. 74 КК України.

З огляду на викладене, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення подання.

Керуючись ст.5, 74КК України, ст.ст.537,539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів»,

у х в а л и в :

Подання Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)» щодо приведення вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.04.2023 у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-ІХ - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду протягом семи діб з дня проголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_1