н/п 1-кс/490/1139/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/8739/24
У Х В А Л А

про накладення арешту на майно

13 березня 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000197 від 19.08.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучене 27.02.2025 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон марки «Samsung», моделі «Galaxy Note8», imei: НОМЕР_1 , в якому присутня сім-картка з номером мобільного телефону НОМЕР_2 ; системний блок чорного кольору на якому мається напис «Kinghun», з метою забезпечення збереження речового доказу.

Оскільки вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та є речовими доказами, то слідчий вважає, що виникла необхідність у його арешті.

Вказує, що вилучене майно саме по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки вказані речі, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження внаслідок вчинення особою кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів. У зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

А тому прокурор звернувся до суду з відповідним клопотанням, яке просить задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Зазначив про розгляд справи за його відсутності.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Зазначив про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення клопотання не заперечував.

А тому суд, враховуючи закріплений ст.26 КПК України принцип диспозитивності, згідно якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні свої прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, вважає за можливе розглянути подане клопотання у їх відсутність та на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали клопотання та докази, додані до такого, слідчий суддя встановив наступне.

Так, слідчим відділом УСБ України в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000197 від 19.08.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Згідно матеріалів досудового розслідування, що 05.12.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. ст. 208-211, 213, 615 КПК України та 06.12.2024 останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

При цьому, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 підтримує сталий контакт з громадянином України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Омськ російської федерації, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , котрий за завданням представників спецслужб російської федерації, через свої контакти на території Миколаївської області, здійснює збір інформації розвідувального характеру у військовій сфері, а саме щодо координат або місць дислокації військових підрозділів ЗС України.

У зв`язку з вищевикладеним, 27.02.2025 на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва слідчим слідчого відділу Управління СБ України в Миколаївській області проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , яке належить останньому, за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого виявлено та вилучено вказане майно.

Постановою слідчого вказане майно, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Крім цього, п.1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).

Зважаючи на вищенаведене та з урахуванням того, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, саме по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, внаслідок вчинення особою кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів та проведення експертиз, тому слідчий суддя вважає обґрунтованим клопотання на виниклу необхідність у накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів, та вважає, що таке клопотання слід задовольнити.

Керуючись вимогами ст. ст.170-173,309,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 27.02.2025 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон марки «Samsung», моделі «Galaxy Note8», imei: НОМЕР_1 , в якому присутня сім-картка з номером мобільного телефону НОМЕР_2 ; системний блок чорного кольору на якому мається напис «Kinghun», з метою забезпечення збереження речового доказу.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом, відповідно до ст.174 КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1