Справа №760/6165/25 1-кс/760/3901/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання заступника начальника СВ ВП №1 Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, з повною середньою освітою, одружений, має на утриманні доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000720 від 08.03.2025 року, у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду надійшло клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Підозрюваний доставлений до суду під вартою.

Документом, що підтверджує надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, які його обґрунтовують, є розписка.

Подане клопотання обґрунтовується тим, що слідчими СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві, в ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану на території України», у зв`язку з військовою агресією російською федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжений та діє по теперішній час.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, а саме: 28.11.2006 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 187 КК України до ос покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 15.03.2007 ухвалою апеляційного суду Сумської області вирок змінено і призначено остаточне покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки з конфіскацією майна; 18.04.2011 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185, ст. 359 КК України до покарання у виді позбавлення волі, строком на 2 роки 6 місяців; 16.02.2015 року Ковпаківським районним судом м. Суми, за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 5 місяців; 28.10.2019 року Шевченківським районним судом м. Києва до ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді арешту строком на 6 місяців; 16.02.2023 року Зарічним районним судом м. Суми, за ч. 4 ст. 185 КК України, до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання призначеного покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалість 2 роки. 21.02.2025 року ухвалою Ковпаківським районним судом м. Суми звільнений від покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, у зв`язку із закінченням іспитового строку тривалістю 2 роки, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив нове умисне корисливе кримінальне правопорушення на території Солом`янського району м. Києва при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_5 , приблизно о 19:35 годині 07.03.2025, рухаючись за адресою: м. Київ, вул. М. Голего, 12, разом із ОСОБА_8 , з яким познайомився у той же день та з яким разом вживав алкогольні напої, достовірно знаючи, що у останнього наявні 2 мобільні телефони, переслідуючи корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи, що потерпілий ОСОБА_8 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, розуміючи, що останній не зможе чинити опір, вирішив повторно таємно викрасти чуже майно, що належить ОСОБА_8 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, з метою особистого незаконного матеріального збагачення, ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу будинку, де проживає потерпілий ОСОБА_8 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , наблизився до потерпілого ОСОБА_8 , вдаючи що допомагає останньому піднятися по сходах, своєю правовою обіймає потерпілого ОСОБА_8 , та демонструючи відповідні рухи руками, направленні від відволікання останнього, тією ж рукою витягує з правої кишені куртки 2 мобільні телефони, а саме: марки «VOVE S24 ULTRA» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартістю 6 588 гривень, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Водафон» за номером НОМЕР_3 та сім-карта мобільного оператора «Київстар» за номером НОМЕР_4 , які матеріальної цінності для потерпілого не становлять та мобільний телефон марки «Samsung V510» вартістю 1 000 гривень у якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Водафон» за номером НОМЕР_3 , яка матеріальної цінності для потерпілого не становить.

Після чого, діючи умисно, передбачаючи можливість настання наслідків у вигляді спричинення майнових збитків та бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, утримуючи при собі повторно таємно викрадене майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_8 , матеріальної шкоди на суму, що становить 7 588 гривень.

08.03.2025 року о 15 год. 15 хв. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

08.03.2025р. ОСОБА_5 було повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 185 КК України у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

У клопотанні слідчим постановлено питання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, із визначенням застави в розмірі 40 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, а також на даний час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Під час судового розгляду прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисник ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 просили відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані в суді документи, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази та інші матеріали кримінального провадження, які на думку слідчого судді, обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, які розслідуються.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Під час судового розгляду клопотання встановлено існування ризику переховування від органів досудового розслідування та вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки з моменту повідомлення ОСОБА_5 про підозру пройшов незначний проміжок часу, він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років. Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 раніше судимий та раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні правопорушення, однак належних висновків не зробив та знову вчинив аналогічне правопорушення, тому підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на більш м`якому запобіжному заходу, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду та продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, раніше судимий, на шлях виправлення не став та повторно вчинив корисливий злочин, його майновий та сімейний стан, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, обставини вчинення останнім інкримінованого йому злочину, що на думку слідчого судді, свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

За таких обставин, слідчий суддя вважає необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який, на думку слідчого судді, буде достатнім для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо неправомірним для нього.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя виходить з обставин кримінального правопорушення, суми сукупного середньомісячного доходу підозрюваного ОСОБА_5 , його майнового стану, а також наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя вважає доцільним визначити ОСОБА_5 відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, заставу у сумі 60560грн., яка не буде завідомо непомірною для нього та буде виправдовувати той ступінь довіри, при якому перспектива втрати підозрюваним застави саме в такому розмірі, буде достатнім стримуючим засобом для нього, щоб відбити бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, у разі внесення застави за підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає необхідним покласти на нього наступні обов`язки: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, які у подальшому повинні забезпечити його належну процесуальну поведінку у даному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 202, 206, 207, 208, 209, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання заступника начальника СВ ВП №1 Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжній захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі строком на 30 днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 08 березня 2025 року 15год. 15 хв.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчується о 15год. 15 хв. 06 квітня 2025 року.

Розмір застави визначити у сумі 60560грн. (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень), яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: Банк отримувача коштів: ДКСУ, м. Київ; Код банку отримувача (МФО): 820172; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26268059; Рахунок отримувача: UA1012089; призначення платежу: «застава за … (П.І.Б.), … (дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно з ухвалою …(назва суду)… від … (дата ухвали)… по справі №…, кримінальне провадження №….», та надати документ, що це підтверджує, до Солом`янського районного суду міста Києва.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання,

- не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду,

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 08.05.2025р., включно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Солом`янського районного суду м. Києва.

З моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру м. Києва.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1