Справа № 372/446/25
Провадження № 1-кп-173/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м. Обухів

Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітньої потерпілої - ОСОБА_5

особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

законного представника особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000282 від 13 вересня 2024 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець села Гусачівка, Обухівського району, Київської області, не одружений, не працюючий, маючий інвалідність 2 групи, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

про вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України за наступних обставин.

06 вересня 2024 року приблизно о 12 годині 10 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , не усвідомлюючи своїх дій та не маючи змоги керувати ними, вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Так, ОСОБА_6 вчинив хуліганські дії, грубо порушуючи громадський порядок, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі та відкрито демонструючи свою грубу поведінку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, бажаючи самоутвердитися за рахунок явної переваги у свої фізичній силі над неповнолітніми особами, які в силу своїх фізичних даних не мали змоги чинити йому належний опір, перебуваючи в громадському місці, не усвідомлюючи своїх дій та не маючи змоги керувати ними, супроводжуючи свої хуліганські дії нецензурною лайкою, раптово підійшов до раніше невідомих йому неповнолітніх осіб, серед яких була ОСОБА_4 , які в цей час сиділи на лавці у парковій зоні поряд з Академічним ліцеєм № 5, що розташований за адресою: Київська область, місто Обухів, вулиця Академічна, буд. № 24, та раптово схопив останню лівою рукою за праву щоку та застосовуючи фізичну силу, притиснув її до лавки, при цьому неповнолітня відчула фізичний біль. Після чого, ОСОБА_6 пішов з місця події у невідомому напрямку.

27 січня 2025 року прокурор звернувся до суду із письмовим клопотанням, в якому просить суд застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Клопотання прокурора мотивоване тим, що ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечному діянні, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, яке полягає у діях, які виразились у хуліганстві, тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю. Його причетність до вчинення цього кримінального правопорушення підтверджена доказами, які зібрані в ході досудового розслідування та надані до суду. Згідно висновку судово-психіатричного експерта ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» № 76 від 16.01.2025, ОСОБА_6 , на теперішній час виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді: «Легкої розумової відсталості зі значними поведінковими порушеннями, які потребують уваги та лікувальних мір» (згідно МКХ-10: F70.1)» та ознаки «Локалізованої (фокальна, парциальна) ідіоматичної епілепсії та епілептичні синдроми з судомними нападами локалізованого початку, без згадки про фармакорезистентну терапію» (згідно з МКХ-10: G 40.00) і за своїм психічним станом на теперішній час не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 у період часу, що відноситься до інкримінованому йому криміналього правопорушення виявляв ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді: «Легкої розумової відсталості зі значними поведінковими порушеннями, які потребують уваги та лікувальних мір» (згідно МКХ-10: F70.1)» та ознаки «Локалізованої (фокальна, парциальна) ідіоматичної епілепсії та епілептичні синдроми з судомними нападами локалізованого початку, без згадки про фармакорезистентну терапію» (згідно з МКХ-10: G 40.00) і за своїм психічним станом на той період часу, а саме - 06 вересня 2024 року, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Зазначає, що ОСОБА_6 становить суспільну небезпеку і потребує поміщення його в спеціальний заклад для надання стаціонарної психіатричної допомоги, а також запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь (відповідно до ст. 92 КК України).

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, яке просив задовольнити з викладених у клопотанні підстав.

Законний представник неповнолітньої потерпілої підтримала подане прокурором клопотання.

Особа, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_6 у присутності законного представника в судовому засіданні просив не застосовувати до нього примусові заходи медичного характеру на тривалий термін.

Законний представник особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, в судовому засіданні просила не застосовувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру на тривалий термін.

Захисник не заперечував проти задоволення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 .

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та надані докази, допитавши ОСОБА_6 та потерпілу, суд встановив наступне.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, підтверджується такими доказами:

-Показами неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 , яка показала, що 06 вересня 2024 року близько 12 год. 10 хв. сиділа з друзями ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 на лавці біля Академічного ліцею № 5, що в місті Обухів, підійшов незнайомий чоловік, якого вона раніше бачила в місті. Вона нічого не казала цьому чоловіку, спілкувалася з друзями, сидячи на лавці. Цей чоловік, стоячи навпроти неї, сказав щоб вона закрила рот та почав притискати її до лавки, взявши її своєю лівою рукою за праву щоку. Від хвилювання у неї потемніло в очах, вона встала з лавки та почала тікати, однак ноги почали відмовляти через хвилювання.

- ОСОБА_6 показав, що у той день він віз папір, дівчата почали його обзивати, він почув нецензурне звернення. Держав дівчинку рукою, казав, що якщо ще раз таке почує, то не буде дружити. Коли подзвонили в поліцію злякався і розплакався та пішов у інше місце.

-Протокол проведення слідчого експерименту за участю неповнолітньої потерпілої та її законного представника ОСОБА_5 від 19.09.2024 року, та відеозапис такого слідчого експерименту, записаний на DVD-R диск, під час якого потерпіла відтворила її дії та дії ОСОБА_6 , під час подій 06.09.2024 року;

- Протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та її законного представника ОСОБА_14 від 09.10.2024 року, та відеозапис такого слідчого експерименту, записаний на DVD-R диск, під час якого свідок відобразила дії потерпілої та дії ОСОБА_6 , під час подій 06.09.2024 року;

-Протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та її законного представника ОСОБА_16 від 09.10.2024 року, та відеозапис такого слідчого експерименту, записаний на DVD-R диск, під час якого свідок відобразила дії потерпілої та дії ОСОБА_6 , під час подій 06.09.2024 року;

-Висновок експерта Державної спеціалізованої установи «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 150, відповідно до якого у неповнолітньої ОСОБА_4 , 2009 року народження, згідно даних наданої медичної документації, тілесні ушкодження не виявлені;

-Довідка КНП ОМР «Обухівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» від 06.09.2024 року, видана лікарем на ім`я ОСОБА_4 , 2009 року народження, з діагнозом та рекомендаціями щодо лікування;

-Лист Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» № 1712 від 15.11.2024 року на адресу дізнавача сектору дізнання Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_17 , що ОСОБА_6 перебував на стаціонарному лікуванні у КПН КОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» з 22.12.2016 року по 04.03.2017 року.

-Лист Комунального некомерційного підприємства «Клінічний заклад з надання психіатричної допомоги «Психіатрія» № 061/29/1-01/9943 від 21.11.2024 року на адресу дізнавача сектору дізнання Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_17 , що ОСОБА_6 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Психіатрія» з 23.01.2024 року по 14.02.2024 року та з 20.02.2024 року по 05.03.2024 року;

-Довідка Комунального некомерційного підприємства «Обухівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» № 708 від 26.09.2024 року, про те, що ОСОБА_6 до лікаря нарколога не звертався і допомогу не отримував;

-Довідка характеристика старости сіл Григорівка, Гусачівка, Матяшівка ОСОБА_18 від 25.09.2024 року № 36 відносно ОСОБА_6 , який по характеру неврівноважений, імпульсивний, швидко збудливий, часто має агресивну поведінку стосовно себе та оточуючих, схильний порушувати правила поведінки в громадськості, не має контролю над собою, являється інвалідом 2 групи з дитинства, ніде не працює, постійно десь іде з дому, неадекватно сприймає події, які відбуваються навколо нього;

-Вимога дізнавача СД Обухівського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_17 від 13.09.2024 року № 9999/109/1600/_-2024 до УІАП ГУ НП в Київській області.

-Довідка від 23.09.2024 року УІАП ГУ НП в Київській області про відсутність відомостей щодо притянення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 ;

-Посвідчення особи з інвалідністю з дитинства (2 група) серії ААГ № 211009 від 17.02.2020 року, на ім`я ОСОБА_19 ;

-Довідка до акту огляду МСЕК від 07.09.2011 року на ім`я ОСОБА_19 ;

-Висновок судово-психіатричного експерта ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» № 76 від 16.01.2025 року.

Також судом досліджені процесуальні документи, які стали підставою для проведення слідчих та процесуальних дій, прийняття рішень організаційного характеру (ухвали, постанови, клопотання, доручення, листи та інші), а саме, -

-Постанова старшого дізнавача сектору дізнання Обухівського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_20 від 30.12.2024 року про перекваліфікацію складу кримінального правопорушення в кримінальному провадженні;

-Постанова дізнавача сектору дізнання Обухівського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_21 від 19.08.2024 року про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речового доказу оптичний диск DVD-R, на якому міститься відеозапис проведення слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_4 від 19.09.2024 року;

-Постанова дізнавача сектору дізнання Обухівського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_21 від 09.10.2024 року про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речового доказу оптичний диск DVD-R, на якому міститься відеозапис проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_13 від 09.10.2024 року;

-Постанова дізнавача сектору дізнання Обухівського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_21 від 09.10.2024 року про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речового доказу оптичний диск DVD-R, на якому міститься відеозапис проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_15 від 09.10.2024 року;

-Ухвала слідчого судді Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_22 від 23.01.2025 року про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку, строком до 24.03.2025 року.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій ОСОБА_6 суд вважає, що його дії правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство,

тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги

до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» № 76 від 16.01.2025, ОСОБА_6 , на період кримінального правопорушення в скоєнні якого на теперішній час обвинувачується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме - період 06 вересня 2024 року, останній виявляв ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді: «Легкої розумової відсталості зі значними поведінковими порушеннями, які потребують уваги та лікувальних мір» (згідно з МКХ-10: F70.1)» та ознаки «Локалізованої (фокальна, парциальна) ідіопатичної епілепсії та епілептичні синдроми з судомними нападами локалізованого початку, без згадки про фармакорезистентну терапію» (згідно з МКХ-10: G40.00) і за своїм психічним станом в той період не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. У теперішній час, ОСОБА_6 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді: «Легкої розумової відсталості зі значними поведінковими порушеннями, які потребують уваги та лікувальних мір» (згідно з МКХ-10: F70.1)» та ознаки «Локалізованої (фокальна, парциальна) ідіопатичної епілепсії та епілептичні синдроми з судомними нападами локалізованого початку, без згадки про фармакорезистентну терапію» (згідно з МКХ-10: G 40.00) і за своїм психічним станом на теперішній час не може усвідомлювати свої дії і керувати ними. ОСОБА_6 потребує поміщення його в спеціальний заклад для надання стаціонарної психіатричної допомоги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Відповідно до ч. 4 ст. 503 КПК України примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 вчинив суспільно-небезпечне діяння в стані неосудності, що виключає застосування до нього покарання, а тому відносно нього слід застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді направлення до спеціалізованого закладу з надання стаціонарної психіатричної допомоги.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

В силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно із ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Враховуючи характер та перебіг захворювання, тяжкість вчиненого суспільно-небезпечного діяння, з урахуванням ступеню небезпечності ОСОБА_6 для себе або інших осіб, враховуючи висновок експертизи, суд вважає необхідним застосувати відносно нього примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом з метою подальшого стаціонарного примусового лікування.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_6 , необхідно залишити в силі до набрання ухвалою законної сили.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 19, 92-94 КК України, ст. 512-513 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000282 від 13 вересня 2024 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом з метою подальшого стаціонарного примусового лікування.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, залишити в силі до набрання даною ухвалою суду законної сили.

Речові докази: три DVD-R - диски з відеозаписом проведення слідчого експерименту - залишити при матеріалах кримінального провадження.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1