Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/185/25
Провадження № 1-кп/382/88/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2025 року м. Яготин

Яготинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0002399, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.12.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, проживаючого за адресю: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

ВСТАНОВИВ:

До Яготинського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Ухвалою від 05.02.2025 року ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб.

Прокурор подав клопотання про продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб, клопотання обґрунтовано тим, що на даний час продовжують існувати ризики передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, полягає в тому, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинені ним злочини, які за ступенем тяжкості є тяжкими злочинами (ч. 1 ст. 121 КК України - покарання за яке законом передбачено позбавлення волі на строк від п?яти до восьми років), може намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики суду. Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, полягає у тому, що ОСОБА_4 може впливати на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні. Даний ризик обґрунтовується тим, що наразі існує ризик того, що він знаючи про фактичне місце проживання свідків та потерпілих, може незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу або умовляння чи переконання, змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитись від дачі будь-яких показань. ОСОБА_4 вчинив даний злочин в стані алкогольного та наркотичного сп?яніння, за місцем проживання характеризується посередньо, тобто не має міцних соціальних зв?язків, а тому в будь-який час може змінити місце свого перебування з метою переховування від суду. Виходячи з вище викладеного, відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 КПК України, вважаю за доведене те, що жоден із більш м?яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у статті 177 КПК України, та є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих. Метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_4 є забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов?язків та запобігання спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому тяжких злочинів, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити вищевказані дії, що зазначені в пунктах 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов?язання не забезпечить належної поведінки, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації. Не можливе і застосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 саме такого запобіжного заходу. Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов?язків та унеможливить реалізацію вищевикладених ризиків є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Застосування більш м?яких запобіжних заходів до ОСОБА_4 не зможе запобігти вказаним ризикам.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з викладених у ньому підстав.

Захисник обвинуваченого просив змінити цілодобовий домашній арешт на нічний, щоб обвинувачений мав змогу працювати. Обвинувачений підтримав захисника. Потерпілі підтримали клопотання захисника.

Заслухавши учасників, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Так, відповідно до ст. ст. 177, 178 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, незаконно впливати на потерпілого, свідків, які ще не допитані судом.

Враховуючи вимоги ст. ст. 177, 178 КПК України, а також те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121 КК України, враховуючи ступінь тяжкості злочинів, в яких він обвинувачується, приймаючи до уваги характеризуючі дані ОСОБА_4 , оцінивши, крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, в сукупності всі обставини, у тому числі, визначені ст. 178 КПК України, суд погоджується з доводами прокурора, що обвинувачений може вчиняти в подальшому дії з метою переховування від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Також суд погоджується із доводами прокурора щодо наявності ризику незаконного впливу обвинуваченого на потерпілих та свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки враховуючи стадію судового провадження, де не проголошено обвинувальний акт, не допитані потерпілі та свідки, не досліджено докази, ризики незаконного впливу на потерпілих і свідків оцінюються як реальні, дійсні, триваючі і такі, що не зникли.

Отже, суд вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені статтею 177 КПК України, а тому на даній стадії кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Оцінюючи доводи сторони захисту, суд вважає їх такими, що не доведені належними доказами та є необґрунтованими. Стороною захисту не доведено, що зміною з цілодобового домашнього арешту на певний період доби буде усунено зазначені прокурором ризики. У зв`язку з цим, суд вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту певний період доби не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання процесуальних обов`язків обвинуваченим.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин, суд приходить до переконання про відсутність підстав для зміни умов домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 на домашній ареш у певний період доби; заявлені ризики не зменшилися, свідки не допитані; під впливом тяжкості покарання, яке можливо загрожує обвинуваченому, він може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, які ще не допитані судом, або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При цьому, приймаючи до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, у т.ч. вік, відсутності постійного офіційного місця роботи, а інші дані, що характеризують особу обвинуваченого, аналізуючи наведене у сукупності, суд приходить до висновку, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти існуючим ризикам.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що існують законні підстави та виправдана необхідність для продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , з метою досягнення дієвості кримінального провадження та завдань цього провадження, а тому клопотання прокурора необхідно задовольнити; у задоволенні клопотання захисника необхідно відмовити.

Одночасно, враховуючи позицію учасників кримінального провадження, необхідно покласти на обвинуваченого обов`язки згідно ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 194, 196, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника відмовити.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 , без застосування електронних засобів контролю, на час судового розгляду строком на 60 днів та покласти на останнього такі обов`язки:

- цілодобово не залишати місце постійного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду;

- прибувати за кожною вимогою до процесуального прокурора та до суду, в разі не можливості з?явитись через поважні причини повідомити про це посадову особу чи орган, що здійснив виклик;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування з учасниками кримінального провадження, в тому числі свідками, потерпілими, тощо.

Виконання ухвали суду покласти на Відділення поліції № 2 Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області за місцем проживання обвинуваченого.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк домашнього арешту рахувати з моменту винесення ухвали 31.03.2025 року.

Строк дії ухвали визначити до 29.05.2025 року включно.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1