УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №712/2981/25

Провадження №1-кс/712/1246/25

12.03.2025 м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Черкаси клопотання старшого слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000228 від 25.02.2025 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселиця Чорнобаївського району Черкаської області, українця, громадянина України, освіта середня, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина, офіційно не працює, особою з інвалідністю будь-якої групи, депутатом будь-якого рівня, учасником бойових дій не є, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

26.07.2024 вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України

про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання старшого слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000228, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні слідчого відділу Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження №0000228, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

ОСОБА_5 , підозрюється у тому, що він, будучи особою раніше засудженою протягом року за ч.1 ст.309 КК України, маючи умисел на незаконне придбання без мети збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабіс, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, 25.02.2025 у денний час доби, перебуваючи на Південно-Західному районі в м.Черкаси, незаконно придбав, шляхом знахідки ліхтарик, усередині якого знаходився один полімерний пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору, який залишив зберігати при собі, без мети збуту.

Так, 25.02.2025 близько 17 год 05 хв, перебуваючи за адресою: м.Черкаси, вул. А. Корольова, біля будинку № 12/1, маючи умисел на зберігання наркотичного засобу, без мети збуту, ОСОБА_5 був зупинений працівниками поліції, яким під час перевірки документів повідомив, що має у внутрішній кишені куртки, в яку вдягнений, ліхтарик, усередині якого знаходиться полімерний пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору.

Цього ж дня, у період часу з 19 год 12 хв по 19 год 23 хв, перебуваючи за адресою: м. Черкаси, вул. А. Корольова, біля будинку № 12/1, у ході затримання ОСОБА_5 у порядку статті 298-2 КПК України, останній добровільно видав з внутрішньої кишені куртки, у яку був одягнений, ліхтарик усередині якого знаходився полімерний пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка відповідно до висновку експерта №CE-19/124-25/3241-ЗПРАП від 28.02.2025 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс. Маса наркотичного засобу у перерахунку на суху речовину становить 32.03 г.

12 березня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України стверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Як зазначено у клопотанні, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик можливого переховування від органу досудового розслідування обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 у разі не обрання йому запобіжного заходу, усвідомлюючи, що він підозрюється у скоєнні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, з метою уникнення покарання, матиме реальну можливість переховуватися від органу досудового розслідування, суду. А враховуючи, що на частині території України ведуться активні бойові дії, у разі переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, це значно ускладнить розшук підозрюваного.

Також в обґрунтування вказаного ризику зазначено, що у підозрюваного відсутнє постійне місце проживання, що ускладнює у разі його неприбуття до органу досудового розслідування, суду, встановлення його місцезнаходження.

Ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що підозрюваний офіційно не працює, не має постійного джерела доходів, а також тим, що підозрюваний систематично вчиняє злочини, пов`язані з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Посилаючись на неможливість застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, які б забезпечили запобіганню зазначених в клопотанні ризиків та належної процесуальної поведінки підозрюваним, а його вік, стан здоров`я, сiмейний стан не перешкоджають перебувати під вартою, слідчий за погодженням з прокурором звернувся з даним клопотанням до суду.

У судовому засіданні прокурор та слідчий на задоволенні клопотання наполягали повністю з підстав, викладених у клопотанні.

У судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечували щодо задоволення даного клопотання, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, та пояснили, що ОСОБА_5 працює не офіційно, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, проживає разом з бабусею за адресою: за адресою: АДРЕСА_2 .

Вивчивши клопотання та матеріали кримінального провадження в режимі таємниці досудового слідства, заслухавши позиції сторін кримінального провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого відділу Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження №0000228, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одними із заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Пунктом другим частини другої статті 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

Щодо оцінки слідчим суддею обґрунтованості підозри, то слід зазначити, що вимога обґрунтованої (розумної) підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Отже, з огляду на усталену практику Європейського суду з прав людини, на початковій стадії розслідування слідчий суддя, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду (рішення у справі Fox, CampbellandHartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32; рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184).

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, станом на день вирішення даного клопотання про обрання запобіжного заходу підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та судового розгляду, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Вирішуючи питання наявності зазначених прокурором та слідчими ризиків, слідчий суддя зазначає, що слідчими та прокурором у судовому засіданні не доведено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

При цьому доказів того, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний може внаслідок обізнаності про порядок вчинення злочину вплинути на збереження речей та документів, слідчі та прокурор слідчому судді не назвали та не надали.

Як зазначено у п. 51 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Буров проти України» у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини ризик утечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні узи, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (Becciev v. Moldova п. 58).

Відтак, враховуючи належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 під час розгляду клопотання стосовно нього, а також те, що останній має міцні соціальні зв`язки, а саме: одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, підозрюється у вчиненні не насильницького кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що слідчими та прокурором не доведені підстави щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також прокурором та слідчими у судовому засіданні не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання встановленим ризикам та не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного. За таких обставин, слідчий суддя вважає, що на даний час відсутні підстави для застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Частиною четвертою ст. 194 КПК України встановлено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки передбачені ч. 5 та 6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Окрім того, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення не може бути відповідно до практики Європейського Суду (зокрема, рішення від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України») єдиною підставою для обрання найсуворішого виду запобіжного заходу.

Таким чином, на підставі викладеного вище, слідчий суддя висновує, що слідчі та прокурор не довели обставини, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а отже про необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на наведене та беручи до уваги, що у судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_5 проживає з бабусею за адресою: АДРЕСА_2 , та беручи до уваги, що доказів протилежного суду не названо та не надано, на переконання слідчого судді, на даний час наявні всі підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб в межах строку досудового розслідування до 12.05.2025, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Саме такий запобіжний захід є співрозмірним із тяжкістю кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти визначеним ризикам.

Доведеність винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалося, оскільки це є предметом встановлення в ході досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 2, 7, 9, 12, 131, 132, 176-178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 376, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000228 від 25.02.2025, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту у межах строку досудового розслідування, до 12.05.2025, включно.

Покласти на підозрюванго ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, та суду за кожною вимогою;

2) цілодобового перебувати за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням оголошення у зазначений період повітряної тривоги у Черкаській області для переходу у спеціально обладнане приміщення (укриття);

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та / або місця роботи;

4) не відлучатися із населеного пункту, де проживає без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

5) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні до завершення досудового розслідування;

6) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, які дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали до 12.05.2025, включно.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання ним зазначених вище обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на Черкаське РУП ГУНП у Черкаській області.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Повний текст ухвали проголошено 14.03.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_7