Справа №295/204/25
УХВАЛА

08.01.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 ,

погоджене прокурором Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,

про накладення арешту на майно,

подане у кримінальному провадженні №0000038 від 03.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, яке обґрунтоване тим, що 03.01.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на узбіччі автодороги "Житомир-Виступовичі", а саме в смт. Черняхів, вул. Коростенська 97, Житомирського району, запропонувала та надала неправомірну вигоду в сумі 2000 грн працівникам СРПП ВПД №1 Житомирського РУП, залишивши вказані грошові кошти в службовому автомобілі.

Під час проведення огляду місця події 03.01.2025, в салоні службового автомобіля «Skoda» «Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , виявлено та вилучено - купюру номіналом 1000 грн АИ 8803283 у кількості 1 штука (тисяча гривень); купюру номіналом 1000 грн ГТ 0567234 у кількості 1 штука (тисяча гривень) загальною кількістю 2000 грн гривень.

В подальшому слідчим слідчого відділу Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області визнано - купюру номіналом 1000 грн АИ 8803283 у кількості 1 штука (тисяча гривень); купюру номіналом 1000 грн ГТ 0567234 у кількості 1 штука (тисяча гривень) загальною кількістю 2000 грн визнано речовими доказами в межах кримінального провадження №0000038 від 03.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

В ході проведення допитів працівників поліції встановлено, що грошові кошти у розмірі дві тисячі гривень, належать громадянці ОСОБА_5 .

Посилаючись на зазначене, з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, слідчий просить накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Власник майна у судове засідання не з`явилась, судом вживались заходи щодо її належного повідомлення про дату, час та місце розгляду клопотання.

Згідно з приписами ч.1 ст.172 КПК України, неявка власника майна та слідчого не перешкоджає розгляду клопотання слідчим суддею.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям учасників провадження.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина 1 ст. 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.11 ст. 170 ЦПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирський області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено 03.01.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000038, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Відповідно до копії протоколу огляду місця події від 03.01.2025, в ході огляду місця події за адресою: узбіччі автодороги "Житомир-Виступовичі", а саме в смт. Черняхів, вул. Коростенська 97, в салоні службового автомобіля «Skoda» «Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , виявлено та вилучено - купюру номіналом 1000 грн АИ 8803283 у кількості 1 штука (тисяча гривень); купюру номіналом 1000 грн ГТ 0567234 у кількості 1 штука (тисяча гривень) загальною кількістю 2000 грн гривень.

У відповідності до змісту постанови слідчого Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 06.01.2025 про визнання предметів речовими доказами, купюру номіналом 1000 грн АИ 8803283 у кількості 1 штука (тисяча гривень); купюру номіналом 1000 грн ГТ 0567234 у кількості 1 штука (тисяча гривень) загальною кількістю 2000 грн гривень, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000038.

Відповідно до ст. 167, 168 КПК України речі, які були вилучені під час огляду місця події, є тимчасово вилученим майном.

Під час вирішення клопотання слідчий суддя враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, що вбачаються зі змісту доданих до клопотання копій матеріалів кримінального провадження, які підтверджують, що зазначене в клопотанні майно може бути доказом вчинення кримінального правопорушення та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження; метою застосування даного виду забезпечення кримінального провадження є необхідність збереження речових доказів, недопущення їх втрати.

Враховуючи викладене, оскільки майно, на яке слідчий просить накласти арешт, є речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою уникнення можливості його втрати, оцінивши розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає за доцільне задовольнити подане клопотання.

Керуючись статтями 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на купюру номіналом 1000 грн АИ 8803283 у кількості 1 штука (тисяча гривень); купюру номіналом 1000 грн ГТ 0567234 у кількості 1 штука (тисяча гривень) загальною кількістю 2000 грн гривень.

Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавити власника майна і третіх осіб права відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказане майно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1