Справа № 761/8859/25
Провадження № 1-кс/761/6457/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 25 січня 2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000090, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 травня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, -

в с т а н о в и в:

03 березня 2025 року електронною поштою до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_5 , в якій він посилаючись на положення ч. 1 ст. 303 КПК України, просив скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 25 січня 2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000090, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 травня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України; зобов`язати слідчий відділ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000090 від 09 травня 2024 року.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_6 підтримав скаргу та просив її задовольнити з підстав у ній наведених.

Слідчий Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явилась. Разом з тим, у відповідності до ст. 306 КПК України неявка слідчого, рішення якого оскаржується, не є перешкодою для розгляду скарги по суті.

Заслухавши доводи скаржника ОСОБА_3 , дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою, може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

У судовому засіданні встановлено, що слідчими Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000090, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 травня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Так, 26 лютого 2025 року у відповідь на заяву ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення, надійшла постанова слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 25 січня 2025 року про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000090, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 травня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Відповідно до положень статті 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Так, відмовляючи ОСОБА_7 у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000090 від 09 травня 2024 року, слідчий виходив з того, що зі змісту заяви про вчинення кримінального правопорушення не встановлено достатніх даних про спричинення ОСОБА_7 моральної, фізичної або майнової шкоди, передбаченої ст. 55 КПК України, діями працівника правоохоронного органу.

Разом із цим, на переконання слідчого судді, оскаржувана постанова слідчого є необґрунтованою, а також такою, що не містить жодного посилання на конкретні обставини, що послугували достатньою підставою для висновку про недоведеність факту заподіяння ОСОБА_7 якої-небудь шкоди, передбаченої ст. 55 КПК України, кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 382 КК України, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000090 від 09 травня 2024 року.

Аналогічна позиція викладена й у рішеннях Європейського суду з прав людини, винесених у справах «Шевченко проти України» (заява № 32478/02) та «Трубніков проти Росії» (скарга № 49790/99), практика якого згідно зі ст. 9 КПК України є обов`язковою для застосування під час здійснення кримінального провадження, зокрема виключення заявника з провадження шляхом ненадання йому статусу жертви суперечить звичайній практиці відповідно до національного законодавства та є неприйнятним, оскільки таким чином він позбавляється можливості приймати участь у ході розслідування.

За таких обставин, слідчий суддя вважає за необхідне частково задовольнити скаргу ОСОБА_5 , скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 25 січня 2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000090, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 травня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, та зобов`язати слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 , чи іншого слідчого, який входить до складу групи слідчих, повторно вирішити питання про визнання ОСОБА_3 потерпілим у зазначеному кримінальному провадженні та винести за наслідками його розгляду вмотивовану постанову з урахуванням положень частини 1 та 2 статті 55 КПК України.

Водночас, слідчий суддя не наділений відповідними процесуальними повноваженнями для вирішення питання про зобов`язання уповноваженого слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві у кримінальному провадженні № 0000090 від 09 травня 2024 року вчиняти конкретні процесуальні дії, оскільки відповідно до ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 40, 55, 110, 303, 306-307, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 25 січня 2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000090, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 травня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України - задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 25 січня 2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000090, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 травня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Зобов`язати слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 , чи іншого слідчого, який входить до складу групи слідчих у зазначеному провадженні, повторно вирішити питання про визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000090, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 травня 2024 рок, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 382 КК України та винести за наслідками його розгляду вмотивовану постанову з урахуванням положень частини 1 та 2 статті 55 КПК України.

У задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, однак проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1