Справа № 461/757/25
Провадження № 1-кс/461/909/25
УХВАЛА
про накладення арешту на майно
в с т а н о в и л а:
ОСОБА_3 звернувся до Галицького районного суду м. Львова зі вказаним клопотанням, у якому просить накласти арешт на особистий мобільний телефон ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 марки Galaxy S9, моделі SM-G960F, серійним номером НОМЕР_1 з IMEI НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , з фізичними пошкодженнями екрану та корпусу без-сім карток з графічним паролем доступу « НОМЕР_4 », вилучений 05.02.2025 під час проведення тимчасового доступу до речей і документів на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова про тимчасовий доступ до речей і документів від 29.01.2025 (справа № 461/757/25, провадження № 1-кс/461/684/25) у приміщенні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ЄДРПОУ НОМЕР_5 за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, посадові особи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ЄДРПОУ НОМЕР_5 через ряд компаній Європейського Союзу, серед яких естонська компанія « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (реєстраційний № НОМЕР_6 ) здійснюють з корисливих мотивів фінансування дій у великому розмірі з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, зміни меж території або державного кордону України.
Водночас, після прийняття постанови Кабінету Міністрів України № 426 від 09.04.2022, яка забороняє ввезення товарів з країни-агресора у зв?язку з повномасштабною агресією рф проти України, посадові особи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » спільно з « ІНФОРМАЦІЯ_3 » налагодили протиправний механізм імпорту в Україну даних запасних частин з рф через Естонію. Починаючи з липня 2022 « ІНФОРМАЦІЯ_3 » імпортувала на адресу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » аналогічних запчастин з російської федерації від ПАО « ІНФОРМАЦІЯ_4 », ООО « ІНФОРМАЦІЯ_5 » та ООО « ІНФОРМАЦІЯ_6 » на суму понад 115 млн. Встановлено, що « ІНФОРМАЦІЯ_3 » зареєстрована у 2019 році, та до 2022 року фінансово-господарської діяльності не здійснювала.
Окрім того, у ході проведення допиту директора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ОСОБА_6 , встановлено, що в ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » є відділ матеріально-технічного забезпечення в якому працюються економісти, зокрема і ОСОБА_5 , які відповідають за пошук контрагентів та здійснюють безпосередньо супроводження договору у разі його підписання.
Надалі, допитано в якості свідка ОСОБА_5 економіста відділу матеріально-технічного забезпечення ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який в ході допиту, підтвердив факт укладання договору між ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та « ІНФОРМАЦІЯ_3 », відповідно до якого і здійснюються поставки товару на адресу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » станом на даний час. Також, свідок у своєму допиті зазначив, що листування між ним в особі представника між ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та особи на ім`я ОСОБА_7 , який є представником естонської компанії « ІНФОРМАЦІЯ_3 » здійснюються з електронних поштових адрес ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ІНФОРМАЦІЯ_9 , які фактично належать ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а також за допомогою власного мобільного телефону, а саме месенджера «Viber».
Окрім того, ОСОБА_5 зазначив, що представник естонської компанії « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на ім`я ОСОБА_7 здійснює листування в месенджері «Viber» з питань постачання запчастин на адресу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з номера мобільного телефону НОМЕР_11 .
05 лютого 2025 року начальником 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області майором юстиції ОСОБА_3 на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова про тимчасовий доступ до речей і документів від 29.01.2025 (справа № 461/757/25, провадження № 1-кс/461/684/25) проведений тимчасовий доступ до особистого мобільного телефону ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 марки Galaxy S9, моделі SM-G960F, серійним номером НОМЕР_1 з IMEI НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , з фізичними пошкодженнями екрану та корпусу без-сім карток з графічним паролем доступу « НОМЕР_4 ». У ході здійснення тимчасового доступу встановлено відсутність чат-листувань між економістом відділу матеріально-технічного забезпечення ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_5 та представником естонської компанії « ІНФОРМАЦІЯ_3 », однак зі слів ОСОБА_5 він видалив вищевказані чат-листування та іншу інформацію, яка має значення для досудового розслідування у кримінальному провадженні.
У зв`язку з вищевикладеним виникла необхідність у проведенні комп`ютерно- технічної експертизи з метою отримання інформації, яка була видалена ОСОБА_5 , а саме щодо листування в месенджері «Viber» з представником естонської компанії « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на ім`я ОСОБА_7 щодо постачання запчастин на адресу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Зокрема, у ході проведення тимчасового доступу, в мобільному телефоні ОСОБА_5 виявлені контакти представником естонської компанії « ІНФОРМАЦІЯ_3 » який записаний в телефонній книзі, як « ОСОБА_8 » та « ОСОБА_9 ».
Так, на підставі вищевикладеного, особистий мобільний телефон ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 марки Galaxy S9, моделі SM-G960F, серійним номером НОМЕР_1 з IMEI НОМЕР_2 , IMEI2 : НОМЕР_3 , з фізичними пошкодженнями екрану та корпусу без-сім карток з графічним паролем доступу « НОМЕР_4 » вилучено та запаковано в чорний поліетиленовий сейф-пакет, що унеможливлює сторонній доступ на який прикріплено інформативну бірку « ІНФОРМАЦІЯ_10 » до вказаного протоколу з описом його вмісту та підписами учасників слідчої дії.
У ході огляду вищезазначених предметів встановлено, що вони мають значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення і зберегли на собі відомості про обставини вчинення злочину.
Таким чином, враховуючи, що вищевказаний мобільний телефон, який визнано речовим доказом, накладення на нього арешту являється обґрунтованим та запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків, в тому числі пошкодженню, знищенню або втраті майна. Арешт майна є необхідним також задля забезпечення в подальшому дослідження обставин, які підлягають встановленню у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного та беручи до уваги, що вказані у даному клопотанні предмети та документи мають відношення до розслідуваного кримінального правопорушення, так як зберегли на собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, просить клопотання задовольнити.
Слідчий у судове засідання не з`явився, просить у клопотанні проводити слухання справи без його участі та без участі прокурора.
Враховуючи положення ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, слідча суддя вважає за можливе провести судовий розгляд без повідомлення власника майна.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши та перевіривши клопотання та долучені до нього матеріали, слідча суддя приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту (ч. 2 ст. 168 КПК України).
Приписами ч. 2 ст. 168 КПК України передбачено, що у разі необхідності слідчий чи прокурор виготовляє за допомогою технічних, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, електронних комунікаційних системах, інформаційно-комунікаційних системах, комп`ютерних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.
05 лютого 2025 року постановою начальника 2-го відділення СВ УСБУ у Львівській області ОСОБА_3 особистий мобільний телефон ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 марки Galaxy S9, моделі SM-G960F, серійним номером НОМЕР_1 з IMEI НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , з фізичними пошкодженнями екрану та корпусу без-сім карток з графічним паролем доступу « НОМЕР_4 » визнаний речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.
Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК України).
Відповідно до положень Глави 17 КПК України, винесення слідчим чи прокурором постанови про визнання певної речі речовим доказом не є необхідною умовою для прийняття слідчим суддею рішення про арешт майна, зокрема й у разі накладення арешту з підстави, передбаченої п.1 ч.2 ст.170 КПК України.
Відносно існування підстав для накладення арешту на мобільний телефон, зазначений у клопотанні, слідча суддя дійшла до таких висновків.
Згідно зі ст. 2 КПК України, основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 1 ст. 16 КПК України).
Загальні приписи застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі і арешту майна, містяться у статтях 131, 132 КПК України.
Так, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна (ст. 131 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абзац 2 частини 1 статті 170 КПК).
Арешт на майно третіх осіб, накладений з метою збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України), накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (ч. 3 ст. 170 КПК України).
Згідно з п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно зі статтею 98 КПК України, речові докази це матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається з лексичного та семантичного аналізу наведених норм, для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на стадії здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні не потрібно встановлювати відповідність чи не відповідність певних речей і документів ознакам речових доказів, як це, наприклад, відбувається під час розгляду обвинувального акта. Натомість є необхідність у встановленні існування сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що вони такими є.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України у разі необхідності слідчий чи прокурор виготовляє за допомогою технічних, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, електронних комунікаційних системах, інформаційно-комунікаційних системах, комп`ютерних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.
Так, 05 лютого 2025 року начальником 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області майором юстиції ОСОБА_3 на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова про тимчасовий доступ до речей і документів від 29.01.2025 (справа № 461/757/25, провадження № 1-кс/461/684/25) проведений тимчасовий доступ до особистого мобільного телефону ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 марки Galaxy S9, моделі SM-G960F, серійним номером НОМЕР_1 з IMEI НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , з фізичними пошкодженнями екрану та корпусу без-сім карток з графічним паролем доступу « НОМЕР_4 ». У ході здійснення тимчасового доступу встановлено відсутність чат-листувань між економістом відділу матеріально-технічного забезпечення ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_5 та представником естонської компанії « ІНФОРМАЦІЯ_3 », однак зі слів ОСОБА_5 він видалив вищевказані чат-листування та іншу інформацію, яка має значення для досудового розслідування у кримінальному провадженні.
У зв`язку з вищевикладеним виникла необхідність у проведенні комп`ютерно- технічної експертизи з метою отримання інформації, яка була видалена ОСОБА_5 , а саме щодо листування в месенджері «Viber» з представником естонської компанії « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на ім`я ОСОБА_7 щодо постачання запчастин на адресу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Зокрема, у ході проведення тимчасового доступу, у мобільному телефоні ОСОБА_5 виявлені контакти представником естонської компанії « ІНФОРМАЦІЯ_3 » який записаний в телефонній книзі, як « ОСОБА_8 » та « ОСОБА_9 ».
Необхідність накладення арешту обґрунтована не лише тим, що існує необхідність у збереженні речових доказів, тобто запобіганні можливості приховати, пошкодити, зіпсувати, знищити чи перетворити інформацію, яка зберігається на мобільному телефоні, яку можна використати як доказ у кримінальному провадженні, а й необхідністю проведення експертного дослідження з метою виявлення видаленої інформації, що може мати значення для кримінального провадження.
При цьому, слідча суддя звертає увагу на необхідність врахування характерних рис електронного документа, якими є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Встановлена законодавцем заборона на вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, комп`ютерної техніки тощо безпосередньо пов`язана зі існуванням можливості копіювання інформації, яка на них знаходиться без вилучення носіїв, які самі по собі не мають доказового значення у конкретному кримінальному провадженні, а тому їх вилучення не буде сприяти досягненню основних завдань кримінального провадження.
У той же час, наведене не свідчить про те, що у разі неможливості з технічних причин здійснити копіювання інформації, такий носій має бути повернутий володільцю. У такому випадку, орган досудового розслідування має вжити відповідних процесуальних заходів, визначених положеннями КПК України, для відшукання, дослідження, фіксації та збереження відповідної інформації, зокрема шляхом проведення експертного дослідження.
Слідча суддя виходить з того, що на цьому етапі досудового розслідування (на час розгляду слідчою суддею клопотання про арешт майна) інформація, яка ймовірно міститься на вилученому мобільному телефоні може мати значення для досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, не може бути скопійована у необхідному обсязі, що обумовило б можливість повернення цього матеріального носія інформації власнику. У свою чергу, доступ до такої інформації та її подальша належна процесуальна фіксація можлива за результатами проведення експертного дослідження.
А тому, у розумінні КПК України як сам мобільний телефон, так і відповідні електронні файли, що у ньому містяться, наразі мають значення для здійснюваного кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідча суддя -
клопотання задовольнити.
Накласти арешт шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження та користування на особистий мобільний телефон марки Galaxy S9, моделі SM-G960F, серійним номером НОМЕР_1 з IMEI НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , з фізичними пошкодженнями екрану та корпусу без-сім карток з графічним паролем доступу « НОМЕР_4 », який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника 2-го відділення СВ Управління СБ України у Львівській області майора юстиції ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п?яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_10