Справа № 587/4923/24
УХВАЛА
05 лютого 2025 року Сумський районний Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
його захисника адвоката ОСОБА_6 ,
В провадженні Сумського районного Сумського районного суду Сумської області знаходиться вказане кримінальне провадження.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що оскільки в обвинуваченого ОСОБА_5 закінчується строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тому заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , оскільки ризики передбачені ст.177 КПК України не відпали та продовжують існувати.
Потерпіла ОСОБА_4 підтримала думку прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що відповідне клопотання було вручено йому завчасно - 04.02.2025 року, в межах строків визначених ст.184 КПК України.
Відтак суд приходить до висновку, що обвинувачений ознайомлений із клопотанням про обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у строк, визначений ч.2 ст.184 КПК України, тобто не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Суд вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченому під вартою, виходячи з того, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».
Беручи до уваги, що строк тримання під вартою обвинуваченому закінчується 20 лютого 2025 року, а підстави для зміни йому запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі, відсутні, тому строк тримання під вартою ОСОБА_5 необхідно продовжити.
Також прокурором доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч.1 ст.176 КПК України не може запобігти встановленому в судовому засіданні ризику, передбаченого в п.1 ч.1 ст. 177 КПК України. При цьому, суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.
Зважаючи на вищенаведене, з огляду на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику переховуватися від суду, суд дійшов висновку про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів.
Керуючисьст.ст.177,178,182,183,194,197,315,316,331КПК України, суд

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк дії ухвали суду в частині запобіжного заходу у виді тримання під вартою становить 60 днів, тобто по 05 квітня 2025 року, включно.
Ухвала суду щодо застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cуддя ОСОБА_1