В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2024 року с-ще Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000166 від 03.07.2024 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Магдалинівка Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, із середньою освітою, який зареєстрований та мешкає за аресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , порушуючи вимоги статті 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», умисно, за місцем спільного проживання, за адресою АДРЕСА_1 , систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 , яке виразилось у словесних образах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні, що призвело до тривалих, інтенсивних психологічних (моральних) страждань у останньої.

В результаті протиправних дій, ОСОБА_4 протягом року неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї.

Зокрема, 24 березня 2024 року о 21 годині 59 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем спільного мешкання зі своєю матір`ю ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_5 та словесно її ображав, внаслідок чого повторно, протягом року, умисно вчинив відносно ОСОБА_5 домашнє насильство, що призвело до її психологічних страждань.

22 квітня 2024 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області ОСОБА_4 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Також, 14 травня 2024 року приблизно о 12 годині 06 хвилин, ОСОБА_4 , продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем їх спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , повторно, протягом року, умисно вчинив відносно останньої домашнє насильство в сім`ї, а саме висловлювався на адресу ОСОБА_5 нецензурною лайкою, що призвело до її психологічних страждань.

23 травня 2024 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області ОСОБА_4 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Незважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення насильства у сім`ї, ОСОБА_4 правильних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і, продовжуючи свою протиправну поведінку, знову вчинив домашнє насильство щодо своєї матері ОСОБА_5 , що призвело до її психологічних страждань.

Так, 02 липня 2024 року о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем спільного проживання зі своєю матір`ю ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи прямий умисел на заподіяння психологічних страждань ОСОБА_5 , висловлювався на її адресу нецензурними словами, які принижують честь і гідність потерпілої, та намагався спровокувати бійку, чим вчинив систематичне психологічне насильство над потерпілою, що призвело до тривалих, інтенсивних та негативних за своїми проявами психологічних страждань у останньої.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину визнав повністю, пояснив, що він дійсно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, систематично вчиняв своїй матері сварки, висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, ображав її. Таку свою поведінку пояснює тим, що в стані алкогольного сп`яніння він не контролював свої дії. Свідком цього була його бабуся, яка робила йому зауваження, однак він не реагував. Сварки виникали, оскільки матері не подобалося, що він зловживає спиртними напоями. Неодноразово він був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно матері. На даний час він розуміє свою негідну поведінку, розкаюється та шкодує у вчиненому.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, цивільний позов не заявила, просила призначити мінімальне покарання, передбачене законом.

Прокурор та обвинувачений не заперечували проти розгляду кримінального провадження за відсутності потерпілої. Тому, суд, на підставі ст.325 КПК України, враховуючи думку учасників судового провадження, можливість за відсутності потерпілої з`ясувати всі обставини під час судового розгляду для прийняття рішення, ухвалив про проведення судового розгляду без потерпілої.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, суд вважає, що його винуватість доведена в ході судового розгляду на підставі фактичних даних, які містяться в досліджених у судовому засіданні доказах.

Як вбачається з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.07.2024, ОСОБА_5 звернулася до органів поліції та просила прийняти міри реагування до її сина, ОСОБА_4 , який перебуваючи у нетверезому стані вчинив сварку, висловлювався нецензурними словами в її адресу та намагався вчинити бійку (а.с.29).

Відповідно до постанови Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2024 року у справі №179/6/24, ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно матері, ОСОБА_5 (а.с.50-52).

Відповідно до постанови Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2024 року у справі №179/445/24, ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно матері, ОСОБА_5 (а.с.57-59).

Відповідно до постанови Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2024 року у справі №179/634/24, ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП за повторне вчинення домашнього насильства відносно матері, ОСОБА_5 (а.с.60-61).

Відповідно до постанови Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2024 року у справі №179/918/24, ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП за повторне вчинення домашнього насильства відносно матері, ОСОБА_5 (а.с.62-63).

02 липня 2024 року відносно ОСОБА_4 інспектором СРПП ВП №1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 винесено терміновий заборонний припис №64, яким заборонено в будь-який спосіб контактувати з ОСОБА_5 з 23-30 годин 02.07.2024 до 23-30 годин 03.07.2024 (а.с.65).

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведеного 02.07.2024 о 23-30 годин, ОСОБА_4 перебуває у стані гострого алкогольного сп`яніння (результат - 2,13‰) (а.с.79).

Відповідно до висновку експерта №57/07/24 від 16.07.2024 за результатами проведення психологічного дослідження, аналіз результатів дослідження матеріалів, наданих на експертизу, бесіди та результатів психологічного тестування дає підстави зробити висновки, що досліджувана ситуація ОСОБА_5 сприймається як психотравмувальна, наявні зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають її активному соціальному функціонуванні, як особистості і виникли внаслідок дій, а саме домашнього насильства, що вчинив відносно неї ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено негативні зміни в емоційній сфері та у звичній діяльності підекспертної; негативний вплив на сімейну сферу; додаткові перешкоди для реалізації її оптимальної життєдіяльності, докладання додаткових зусиль та витрачання психофізіологічних ресурсів задля подолання перешкод і наслідки порушення життєвого укладу. Всі виявлені моральні страждання знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з подією, яка розглядається у кримінальному провадженні. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , завдані психологічні (моральні) страждання, внаслідок дій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.40-46).

Сукупність досліджених доказів, зазначених вище, представлених стороною обвинувачення, узгоджуються між собою, які судом приймаються в якості належних, допустимих, достовірних, будучи достатніми у своєму взаємозв`язку, що беззаперечно вказують на причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При цьому, суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ст.126-1 КК України, як умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо матері, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він не судимий, не одружений, малолітніх дітей не утриманні не має, не працює; за місцем мешкання обвинувачений характеризується задовільно; на обліку у лікаря-нарколога та психіатра обвинувачений не перебуває, групи інвалідності не має (а.с.70-76).

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає визнання провини та щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Суд не приймає до уваги при призначенні покарання досудову доповідь Новомосковського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації у Дніпропетровській області» стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки вказана досудова доповідь не підписана представником органу пробації.

Враховуючи вказані обставини, особу обвинуваченого, вимоги закону України про кримінальну відповідальність, суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченого не достатньо призначення покарання у виді громадських робіт, водночас його виправлення можливе без призначення більш суворого покарання у виді обмеження або позбавлення волі, передбачених санкцією ст.126-1 КК України, а тому суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді пробаційного нагляду в межах, визначених санкцією ст.126-1 КК України.

Враховуючи систематичність вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 домашнього насильства щодо потерпілої ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що в інтересах потерпілої для убезпечення від кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, необхідно застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 обмежувальні заходи, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.5 ч. 1 ст.91-1 КК України, а саме: проходження програми для кривдників, строком на один місяць.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався, на теперішній час відсутні підстави для його обрання.

Відповідно до ст.ст.122, 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експерта для проведення психологічного дослідження №57/07/24 від 16.07.2024 у сумі 2000 грн. (а.с.39).

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 368-370, 373- 374, 392, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 2 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід, передбачений п.5 ч. 1 ст.91-1 КК України та направити його для проходження програми для кривдників строком на один місяць.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення психологічного дослідження у сумі 2000 грн. (дві тисячі грн.)

Речові докази: диск формату DVD-R з відеозаписом - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області на протязі 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - у той же строк з дня отримання копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1