Справа № 482/18/25
Номер провадження 1-кс/482/90/2025
УХВАЛА

Іменем України

08 січня 2025 року місто Нова Одеса

Слідчий суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса клопотання прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000313 від 15.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України,-

встановив:

На розгляд слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000313 від 15.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, про арешт майна, а саме:

?мобільного телефона Samsung Galaxy S23 FE, model: sm-s711b/ds, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 » з сім картами мобільних операторів зв`язку НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;

?зразків відтисків печатки ГО «Час життя» на 3 арк;

?документів з вільними зразками підпису директора ГО «Час життя» ОСОБА_4 та відтисків печатки ГО «Час життя» на 25 арк,

вилучених 26.12.2024 року в ході санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

На обґрунтування клопотання вказано, що не пізніше ніж у березні 2024 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник злочинний умисел направлений на продаж товарів (предметів) гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку.

Так, маючи доступ до продуктових наборів, наданих в якості гуманітарної допомоги Громадській організації «Надійний добробут інвалідів» (код ЄРДПОУ 43790509) за програмою Всесвітньої організації продовольчої програми Організації Об`єднаних Націй (WFP), які зберігаються у складському приміщенні, розташованому за адресою: м. Миколаїв, проспект Героїв України, 1Д, ОСОБА_5 , з метою реалізації свого злочинного плану, для перефасування товарів (предметів) гуманітарної допомоги у тару, на якій відсутні характерні позначки товарів (предметів) гуманітарної допомоги, а також для завантаження, перевезення та розвантаження таких товарів, залучив до своєї протиправної діяльності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Для здійснення продажу товарів (предметів) гуманітарної допомоги залучив до своєї протиправної діяльності ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_6 , який є фізичною особою-підприємцем з КВЕД: 47.81 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами, та здійснює діяльність на території ринку за адресою: АДРЕСА_2 , і використовує у своїй діяльності складське приміщення та торгівельний павільйон АДРЕСА_3 .

Таким чином, у період часу з 18.04.2024 по 12.07.2024 ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , здійснили продаж продуктів харчування, які є товарами (предметами) гуманітарної допомоги загальною вартістю 633 716 грн., що станом на момент вчинення кримінального правопорушення у більш ніж триста п`ятдесят разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є значним розміром.

В ході досудового розслідування проведено сплановані процесуальні дії, в ході яких інформація щодо продажу товарів гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку, підтвердилась.

Таким чином, вказані обставини підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, а саме продаж товарів гуманітарної допомоги або укладання інших правочинів щодо розпорядження таким майном, з метою отримання прибутку, вчинені у значному розмірі, за попередньою змовою групою осіб, під час воєнного стану.

05.11.2024 в приміщення для розміщення слідчих та проведення досудового розслідування кримінальних проваджень за адресою: вул. Ф. Осадчого, 21 м. Нова Одеса, Миколаївський район, Миколаївська область, яке на підставі наказу №252 від 16.10.2024 визначено, як службове приміщення для розміщення слідчих та проведення досудового розслідування кримінальних проваджень було проведено огляд відкритого інтернет ресурсу ОСОБА_10 , де встановлено, що Громадська організація «Надійний добробут інвалідів» ЄРДПОУ43790509, керівником якої є ОСОБА_11 не перебуває в статусі ліквідації та припинення.

Також, в ході досудового розслідування встановлено, що продуктові набори гуманітарної допомоги за програмою Всесвітньої організації продовольчої програми Організації Об`єднаних Націй (WFP) завозились до складського приміщення, яке використовувалось Громадською організацією «Надійний добробут інвалідів», що розташоване за адресою: м. Миколаїв, проспект Героїв України, 1Д зі складського приміщення розташованого по АДРЕСА_4 .

Окрім того, 23.11.2024 на підставі ухвали слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області у праві №482/2357/24 від 13.12.2024 було проведено обшук складського приміщення, розташованого по АДРЕСА_4 , в ході якого виявлено та вилучено, окрім коробок з продуктовими наборами гуманітарної допомоги за програмою Всесвітньої організації продовольчої програми Організації Об`єднаних Націй (WFP), мішки та коробки з перефасованими харчовими товарами гуманітарної допомоги, що може свідчити про можливе здійснення продажу вказаної продукції.

Будучи допитаний в якості свідка, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який є співвласником ТОВ «Укроптбакалія» яка здійснює свою господарську діяльність за адресою: вул. Дмитра Яворницького, 2 у м. Миколаїв, надав покази про те, що складське приміщення за вказаною адресою в якому було проведено обшук орендує Громадська організація «Суспільного здоров`я та позитивних дій «Час життя» в особі заступника керівника ОСОБА_4 відповідно до Договору оренди нежитлового приміщення від 01.05.2024 №2/24.

З метою одержання доказів вини учасників схеми з продажу товарів гуманітарної допомоги, а також з метою виявлення та фіксації додаткових відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання документів, які вказують та підтверджують вчинення кримінального правопорушення, а також осіб, що залучені до вчинення вказаного злочину 27.12.2024 року, в ході санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , вилучено:

?мобільний телефон Samsung Galaxy S23 FE, model: sm-s711b/ds, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 » з сім картами мобільних операторів зв`язку НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;

?зразки відтисків печатки ГО «Час життя» на 3 арк;

?документи з вільними зразками підпису директора ГО «Час життя» ОСОБА_4 та відтисків печатки ГО «Час життя» на 25 арк.

26.12.2024 слідчим винесено постанову про визнання вилучених предметів та документів - речовими доказами, оскільки зазначені речі відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України - є матеріальним об`єктом, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, містять відомості, які використовуються як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, набуті кримінально протравним шляхом.

Посилаючись на те, що вилучене майно є речовим доказом, оскільки відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, використовувались як засіб вчинення кримінального правопорушення, з посиланням на ч. 1 ст. 170 КПК України прокурор просив про накладення арешту на вказане майно, з метою його збереження як речового доказу, а також запобігання можливості приховування, знищення доказів злочинної діяльності, проведення огляду із залученням спеціалістів, криміналістичних експертиз, а також має суттєве значення для розслідування кримінального провадження.

Прокурор у судове засідання не з`явився, однак надав заяву, якою клопотання підтримав, з підстав у ньому викладених, та просив проводити розгляд без його участі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, однак від його представника надійшла заява про розгляд даного клопотання без їх участі.

Відповідно до ст. 172 КПК України неприбуття вказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши доводи клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, матеріалами клопотання підтверджується наявність підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Відомості за даними фактами внесені до ЄРДР за № 0000313 від 15.03.2024 року.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, дізнавача, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Перевіривши надані матеріали клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов наступного.

Подане клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Відповідно до загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ст. 132 КПК України, застосування таких заходів не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою застосування цих заходів, наявна потреба досудового розслідування в їх застосуванні, можливість виконання завдання досудового розслідування лише за умови їх застосування, ця потреба виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого.

Пункт 1 частини 2 статті 167 КПК України передбачає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та або зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ст. 173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Під час вирішення справи по заявленому клопотанню слідчим суддею враховані вимоги, ч. 8 ст. 170, пп. 1, 2, 5 ч. 2 ст. 173 КПК України.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Під час судового розгляду встановлено, що метою накладення арешту на майно, є забезпечення збереження речових доказів, з метою проведення судових експертиз, запобігання знищенню чи прихованню речових доказів, що може негативно відбитися на ході та результатах досудового розслідування та може позбавити можливості використати його, як доказ у кримінальному провадженні.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Разом з тим, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до положень ст.174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Відповідно до статті 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 372, КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт із забороною його відчуження, розпорядження та користування ним, на виявлене та вилучене майно в ході проведеного 26.12.2024 року обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

мобільний телефон Samsung Galaxy S23 FE, model: sm-s711b/ds, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 » з сім картами мобільних операторів зв`язку НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;

зразки відтисків печатки ГО «Час життя» на 3 арк;

документи з вільними зразками підпису директора ГО «Час життя» ОСОБА_4 та відтисків печатки ГО «Час життя» на 25 арк.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Ухвала може бути скасована в порядку ст. 174 КПК України за клопотанням власника, володільця майна, що не був присутнім під час розгляду.

Слідчий суддя ОСОБА_1