Справа№2523/1021/2012
Провадження №1-в/751/396/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Чернігові подання Чернігівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про приведення вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 серпня 2012 року щодо ОСОБА_3 у відповідність до закону, -

ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2024 року до Новозаводського районного суду міста Чернігова на підставі ухвали Чернігівського апеляційного суду від 06 листопада 2024 року надійшло подання провідного інспектора Чернігівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_4 про приведення вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 серпня 2012 року щодо ОСОБА_3 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IХ.

Представник Чернігівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_5 в судове засідання не прибула, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд подання без її участі, подання підтримує та просить його задовольнити.

У судове засідання засуджений ОСОБА_3 не прибув, суд вживав заходів до повідомлення останнього про час і місце розгляду подання в передбаченому законом порядку. За даними, які містяться в особовій справі засудженого ОСОБА_3 , його в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002322 від 27 березня 2013 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 307 КК України, оголошено в розшук і він переховується від суду та правоохоронних органів на території АР Крим.

Прокурор Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_6 вважає, що подання органу з питань пробації підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши матеріали зазначеного провадження та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_3 , суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Чернігівський районний суд Чернігівської області вироком від 22 серпня 2012 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнав винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначив йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки та покладено на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Зазначений вирок набрав законної сили 07 вересня 2012 року та з 11 вересня 2012 року ОСОБА_3 перебуває на обліку в Чернігівському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема до ст. 51 КУпАП, якими змінено в бік збільшення (до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) поріг відмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати. Вказаний Закон № 3886-IX набрав чинності 09 серпня 2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

У постанові об`єднаної падати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року в справі № 278/1566/21 міститься висновок про застосування норми права, відповідно до якого Закон № 3886 IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886 IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886 IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Сума неоподатковуваного мінімуму доходів громадян в частині кваліфікації кримінальних правопорушень, у тому числі передбачених ст. 185 КК, встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України для відповідного року (пункт 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 Податкового кодексу України соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно з вироком ОСОБА_3 визнано винуватим і засуджено за вчинення 30 липня 2011 року таємного викрадення майна ДПДГ «Чернігівське», поєднаного з проникненням у сховище, на загальну суму 239 гривень 63 копійки.

Станом на 01 січня 2011 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 941 гривню, а 50 відсотків від його розміру дорівнювали 470 гривень 50 копійок. Відповідно неоподатковуваний мінімум доходів громадян на рівні податкової соціальної пільги станом на 01 січня 2011 року складав 470 гривень 50 копійок.

Отже, відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України вартість викраденого майна ОСОБА_3 станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - менше 941 гривні, з якої настає кримінальна відповідальність.

На переконання суду, внесення згаданих вище змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, адже ці зміни визначають розмежування між діями, які необхідно кваліфікувати як дрібну крадіжку, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, і таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за що передбачена кримінальна відповідальність.

Таким чином, діяння, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, за вчинення якого ОСОБА_3 засуджено вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 серпня 2012 року, наразі не може вважатися кримінально караним правопорушенням, оскільки вартість майна, за таємне викрадення якого останній засуджений, не перевищує граничної вартості майна, з якої настає кримінальна відповідальність, а саме два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, тобто ОСОБА_3 відбуває покарання за вчинення діяння, кримінальна караність якого усунена, а тому він підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

При цьому суд не вирішує питання наявності/відсутності в діях ОСОБА_3 за вказаним фактом складу інших кримінальних правопорушень, у тому числі, передбаченого ст. 162 КК України, оскільки це виходить за межі судового розгляду в порядку статей 537, 539 КПК України.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що подання Чернігівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 2 ст. 74 КК України, статтями 533, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання Чернігівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про приведення вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 серпня 2012 року щодо ОСОБА_3 у відповідність до закону задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання, призначеного вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 серпня 2012 року за вчинення діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, караність якого усунена.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1