Справа № 274/1351/25
Провадження №1-в/0274/278/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2025 м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області провадження за поданням начальника ДУ «Бердичівська виправна колонія (№ 70)» про встановлення адміністративного нагляду щодо засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка Сумської області, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, -

в с т а н о в и в :

21.02.2025 до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшло подання начальника ДУ «Бердичівська виправна колонія (№ 70)» про встановлення адміністративного нагляду щодо засудженого ОСОБА_3 на підставі п. «б, г» ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», оскільки засуджений зарекомендував себе як порушник встановленого режиму відбування покарання, не бажає ставати на шлях виправлення, засуджений до позбавлення волі за один із злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів,

Представник виправної колонії, засуджений в судове засідання не з`явились, від вказаних до суду надійшли клопотання про проведення розгляду у їх відсутність.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Ознайомившись з матеріалами подання, матеріалами особової справи, які були надані представником виправної колонії, суд дійшов висновку про задоволення подання з таких підстав.

Згідно з ст. 158 КВК України адміністративний нагляд встановлюється щодо осіб, зазначених у статті 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» за постановою судді в порядку, передбаченому статтею 5 вищезазначеного Закону.

Відповідно до ст. 2 вказаного Закону адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

Як визначено п. «б, г» ст. 3 Закону, адміністративний нагляд встановлюється щодо засуджених до засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства, а також до засуджених до позбавлення волі за один із злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

У рішенні у справі «Дедеш проти України» від 14.01.2021 року Європейський суд з прав людини зазначив, що встановлення адміністративного нагляду є втручанням у право особи на повагу до приватного життя та становить порушення ст. 8 Європейської конвенції з прав людини

Будь-яке втручання може бути виправданим відповідно до пункту 2 статті 8 Конвенції, лише якщо воно відповідає закону, переслідує одну або декілька законних цілей, наведених у пункті 2 статті 8 Конвенції, та є необхідним у демократичному суспільстві для досягнення будь-якої такої цілі (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі «Роман Захаров проти Росії» (Roman Zakharov v. Russia) [GC], заява № 47143/06, пункт 227, ЄСПЛ 2015).

Під час визначення того, чи було втручання «необхідним у демократичному суспільстві», суд має оцінити, чи буде воно пропорційним законній меті, яка переслідується, і чи наявні відповідні та достатні підстави для його обґрунтування (див. рішення у справі «Нада проти Швейцарії» [ВП] (Nada v. Switzerland) [GC], заява № 10593/08, пункт 181, ЄСПЛ 2012).

Суд не виключає, що застосовані обмеження можуть у принципі бути необхідними в контексті боротьби з незаконним обігом наркотиків. Проте, крім формального посилання на засудження особи за «злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів», мають бути проаналізовані індивідуальні обставини заявника та обґрунтовано, чому встановлені обмеження є необхідними.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений 09.04.2014 року Ярмолинським районним судом Хмельницької області за ст.ст. 15 ч. 3 ст.115 ч. 2 п. 2, 129 ч. 1, 122 ч. 2, 146 ч. 2, 342 ч. 2, 70 КК України до 14 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 17.09.2014 року.

Засуджений вдруге 16.10.2015 року Глухівським міськрайонним судом Сумської області за ст.ст. 185 ч. 2, 395, 70, 70 ч. 4 КК України до 14 років 6 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 17.11.2015 року.

Засуджений втретє 05.10.2017 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ст.ст. 309 ч. 1, 321 ч. 1, 70 ч. 1, 71 ч. 1 КК України до 10 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання: 05.10.2017; кінець строку: 09.05.2025.

Відповідно до подання та долучених до нього матеріалів, засуджений ОСОБА_3 перебуває покарання в ДУ «БВК №70», за весь час відбування покарання характеризується негативно, мав 11 стягнень, не працевлаштований, має 3 заохочення.

Проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 засуджений до позбавлення волі за особливо тяжкий злочин, а також за один із злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, за час відбування покарання мав ряд стягнень, в установі характеризується негативно, не працевлаштований, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення і небезпеку для суспільства, а тому існують обґрунтовані ризики продовження засудженим злочинної діяльності, у тому числі і пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин. На підставі викладеного, з метою запобігання вчиненню нових злочинів і здійснення виховного впливу щодо засудженого необхідно встановити адміністративний нагляд із застосуванням обмежень, які слугуватимуть профілактичними заходами спостереження і контролю за його поведінкою після звільнення.

Керуючись статтями 3 п. «б, г», 5, 10 Закону України «Про встановлення адміністративного нагляду особам, звільненим з місць позбавлення волі», статтями 9 ч. 6, 372, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Подання задовольнити.

Встановити щодо ОСОБА_3 адміністративний нагляд строком на один рік, застосувавши до нього обмеження у виді:

- заборони виходу з будинку (квартири) за місцем проживання з 23 години до 06 години наступного дня;

- заборони перебувати в кафе, барах, ресторанах, місцях, де продаються спиртні напої, з метою їх придбання;

- заборони виїзду в особистих справах за межі міста (району) без дозволу органів поліції;

- реєстрації в поліції 4 рази на місяць.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня оголошення, а засудженим - в той же строк з дня отримання копії постанови.

Суддя: ОСОБА_1