Справа № 629/6561/24
Провадження № 1-кс/629/1774/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 року слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , законного представника - ОСОБА_6 , розглянувши в залі судових засідань в приміщенні суду клопотання прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000921 від 14.08.2024 про продовження строку тримання під вартою відносно:

неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Близнюки, Лозівського району Харківської області, громадянина України, учня 2 курсу Лозівського професійного ліцею, не одруженого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.2 ст.113, ч.2 ст.113 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим, на підставі існування ризиків передбачених п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, окрім цього, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно виливати на потерпілих та свідків даного кримінального провадження, а також може чинити тиск на потерпілих й свідків та в подальшому продовжувати вчиняти інші умисні злочини.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що прокурором не доведені ризики викладені в клопотанні, так як повідомив прокурор обвинувальний акт вже направлений до суду, а отже по справі були зібрані всі докази і орган досудового розслідування позбавлений права збирати в подальшому докази, таким чином ОСОБА_5 не може знищити ніякі докази. ОСОБА_5 вчинив злочини будучи неповнолітнім, має постійне місце мешкання, проживає разом з бабусею. Що стосується тиску на свідків та потерпілого, то це тільки припущення прокурора, нічим не підтверджене. ОСОБА_5 раніше до кримінально відповідальності не притягувався, а тому прокурором не доведено, що ОСОБА_5 неналежним чином вчиняв процесуальні обов`язки.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав свого захисника та заперечував проти задоволення клопотання прокурора просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Законний представник ОСОБА_6 також підтримала захисника.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30.10.2024 підозрюваному ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до 03.12.2024 року.

26.11.2024 прокурором Лозівської окружної прокуратури до Близнюківського районного суду Харківської області відносно ОСОБА_5 направлено обвинувальний акт у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 113, ч. 2 ст. 113 КК України.

Оскільки в Близнюківському районному суді Харківської області неможливо створити колегію суддів, кримінальне провадження №612/884/24 за обвинуваченням ОСОБА_5 27.11.2024 направлено до Харківського апеляційного суду для вирішення питання про визначення підсудності справи.

Відповідно до ч. 2, 6 ст 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності. У разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Таким чином, відповідно до вимог Кримінально процесуального кодексу України слідчий суддя, який приймав участь на досудовому розслідуванні, розглядає клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.

Як зазначено в ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Отже, суспільний інтерес у сфері кримінального судочинства полягає в обов`язку суду забезпечити належний захист прав не лише обвинувачених, а також потерпілих, свідків, усталених суспільних відносин через заохочення правомірної поведінки їх учасників та вжиття передбачених законом запобіжних заходів для унеможливлення або ж мінімізації вчинення протиправних діянь.

Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених ч.3 ст.15 ч.2 ст.113, ч.2 ст.113 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, враховуючи встановлення існування ризиків, передбачених п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України: вірогідність переховування обвинуваченого від суду, можливість впливати на свідків в даному кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується, суд приходить до висновку, що застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та не в змозі в повній мірі забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого і унеможливити настання ризиків, передбачених п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, а тому задовольняє клопотання прокурора, продовжує ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та зазначає, що тяжкість інкримінованих злочинів викликає саме ту реакцію суспільства і наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення ОСОБА_5 , як виключну міру запобіжного заходу. Тому суд вважає, що підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою домашній арешт відсутні, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволені клопотання захисника.

Керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 194, 372, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», на строк до 60 днів, а саме до 27 січня 2025 року.

У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом 5 днів з дня її проголошення, а обвинуваченим у цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_7