Справа №: 398/6149/24
провадження №: 1-кп/398/242/25
ВИРОК

Іменем України

"27" січня 2025 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000627 від 02 квітня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ща Нова Прага Олександрійського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, військовослужбовця, який у військовому званні солдат проходить військову службу на посаді хіміка 2-го відділення радіаційного, хімічного, біологічного захисту взводу радіаційного, хімічного, біологічного захисту роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 , з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин:

17.10.2023 року ОСОБА_4 був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку, а саме проходження військової служби.

01.04.2024 року, в період часу з 19 годин 50 хвилин до 21 години 50 хвилин, тобто будучи обізнаним про введення та продовження на території України воєнного стану, який введений відповідно до Указу Президента України в період дії на території України воєнного стану, ОСОБА_4 , перебуваючи на неогородженій парканом території домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 , помітивши поруч із житловим будинком легковий автомобіль ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_2 , діючи з корисливих мотивів, в цілях власної наживи та з метою незаконного збагачення, реалізуючи свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись в тому, що його дії не помічені сторонніми особами та мають таємний характер, шляхом вільного доступу за допомогою фізичної сили рук проник в середину салону автомобіля ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_2 , з якого викрав тканинне водійське автомобільне сидіння від автомобіля ВАЗ 2108, 1986 року виробництва, два колеса від автомобіля «Cordiant Polar M+S 175/70R13 82Q» в комплекті з металевими дисками «DJ WHEELS», вартість яких складає 6 117,33 грн. В подальшому ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду в загальному розмірі 6 117,33 грн.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав у повному обсязі, фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті, не оспорював, оскільки в ньому все викладено вірно. Пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин у спосіб, в час та за обставин, зазначених в зміненому обвинувальному акті. Зазначив, що щиро розкаюється у вчиненому.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає, просив суд призначити обвинуваченому покарання на власний розсуд.

Суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. Учасники судового провадження проти цього не заперечували. Суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції. Суд роз`яснив учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Отже, заслухавши показання обвинуваченого та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої в умовах воєнного стану, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, доведена повністю.

Згідно із ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є тяжким злочином.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого встановлено, що він є військовослужбовцем, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. За місцем проживання скарг та заяв щодо нього не надходило. За місце служби характеризується посередньо. Не перебуває на обліку в лікаря-нарколога та лікаря психіатра.

Згідно з досудовою доповіддю від 25.12.2024 року ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як середні. На думку органу пробації виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі можливе. Відповідно до ч. 1 ст. 314-1 КПК України при призначенні покарання обвинуваченому судом враховується зазначена досудова доповідь.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Підстав для застосування ст. 69 КК України до ОСОБА_4 судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин справи: характеру і тривалості злочинного посягання, наслідків, які завдані кримінальним правопорушенням потерпілій особі, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

При цьому, враховуючи дані про особу обвинуваченого, щодо якого скарг і заяв за місцем проживання не надходило, його належну процесуальну поведінку під час досудового розслідування та судового розгляду, відношення обвинуваченого до скоєного, який щиро розкаявся, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, суд вважає, що перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому до обвинуваченого доцільно застосувати ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк, з покладенням на нього обов`язків у відповідності до ч. 1 ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, з урахуванням положень ч. 2 ст. 50 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами.

Підстави для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили відсутні.

Цивільний позов не заявлено, процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09.04.2024 року (справа №398/1747/24 (провадження №1-кс/398/681/24), на автомобільне сидіння з тканини сірого кольору зі вставками у вигляді прямих ліній металевого кріплення та два автомобільних колеса з металевими дисками «DJ WHEELS» сірого кольору та гумою «Cordiant M+S 175/70R13».

Речові докази: автомобільне тканеве сидіння сірого кольору зі вставками темного кольору та фрагментом металевого кріплення справа та два автомобільних колеса з металевими дисками «DJ WHEELS» сірого кольору та гумою «Cordiant M+S 175/70R13», які передані під зберігальну розписку власнику ОСОБА_6 - залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в 30-денний строк з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1