Справа № 209/7013/24
Провадження № 1-кп/209/311/24
У Х В А Л А

про виправлення описки

05 грудня 2024 року м. Камянське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янське питання про виправлення описки у вироку Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 листопада 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2024 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області було винесено вирок відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України. Затверджено угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000781, укладену 19 вересня 2024 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 за письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні на укладення угоди про визнання винуватості. Визнано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

При виготовленні вироку Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 листопада 2024 року було допущено описки, а саме: у четвертому та двадцять шостому абзаці описової частини вироку не повністю вказані кваліфікуючі ознаки статті Кримінального Кодексу України, за якою ОСОБА_3 визнано винним. Так вказано, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, що виразилось у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, проте не зазначено, що кримінальне правопорушення вчинено повторно. Також в мотивувальній частині вироку суду від 22 листопада 2024 року не вірно зазначено іспитовий строк, який встановлюється ОСОБА_3 , а саме "встановити іспитовий строк у два роки", замість вірного "встановити іспитовий строк у один рік".

Допущені описки є очевидними і їх виправлення не стосується суті вироку і не тягне за собою погіршення становища особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 КПК України, суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Для уникнення всякого роду сумнівів і протиріч, які можуть виникнути при виконанні вироку, суд приходить до висновку, про необхідність винесення відповідної ухвали для вирішення питання щодо виправлення описок в описовійта мотивувальній частині вироку.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 379, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Виправити описки, допущені в описовій та мотивувальній частині вироку Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 листопада 2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, виклавши їх в наступній редакції:

«Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, що виразилось у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану»

«Таким чином, виходячи з меж судового розгляду, які визначаються змістом угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що факт вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_3 знайшов своє підтвердження в суді, а його дії при укладенні угоди вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану»

«Враховуючи вищенаведене, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, та обставина, що ОСОБА_3 у вчиненому розкаявся, добровільно відшкодував потерпілому завданий збиток, суд вважає ці обставини такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого, і в сукупності, з урахуванням відомостей про особу, дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, у зв`язку з чим вважає за можливе застосувати до обвинуваченого правила, передбачені ст. 75 КК України, та звільнити його від відбування основного покарання у виді п`яти років позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк у один рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.»

Дана ухвала є невідємною частиною вироку Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 листопада 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський райсуд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1