ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 953/281/24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-сс/818/1507/24 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: продовження строку тримання під вартою підозрюваного
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю захисника ОСОБА_7 , без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме самого підозрюваного ОСОБА_8 , належним чином повідомленого про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 06 12 2024 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Вказаною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_9 та продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» на 60 (шістдесят) днів - до 03 лютого 2025 року включно, але не більше, ніж до проведення підготовчого судового засідання, із застосування альтернативного запобіжного заходу - застави у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з покладенням відповідних обов`язків.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись зі вказаним рішенням слідчого судді, вважаючи його незаконним і необґрунтованим, захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу в якій просить змінити ухвалу, обрати ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт або зменшити розмір визначеної застави до 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує на недоведеність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оскільки прокурором вони були лише перераховані та жодним чином не підтверджені.

Зазначає, що в ухвалі не відображено вивчення фактів, на які акцентувала сторона захисту у клопотанні про зміну запобіжного заходу і визначення розміру застави.

Просить взяти до уваги те, що ОСОБА_8 одружений та має малолітню дитину, його батьки проживають у м.Харкові, з якими він підтримує теплі родинні стосунки (на цей момент його дружина і дитина виїхали з м.Харкова у зв?язку із небезпекою життю і здоров`ю внаслідок обстрілів, а до квітня 2024 року вони також мешкали у Харкові та відвідували судові засідання).

Наголошує, що до поміщення під варту ОСОБА_8 тривалий час проходив військову службу, мав і має постійне офіційно зареєстроване житло в м.Харкові, за місцем служби характеризувався позитивно, а його побратими у лютому 2024 року довіряли йому та виявляли бажання взяти його на поруки.

На підставі вищевикладеного захисник робить висновок, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту або тримання під вартою із визначенням розміру застави не більше 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є цілком достатнім для гарантування виконання обов`язків підозрюваним. Це також пов`язано з тим, що слідчий суддя визначив занадто велику суму застави, яка не може бути сплачена, оскільки доходів для такої суми ні ОСОБА_8 , ні його родина не мають.

Разом з апеляційною скаргою захисник заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи це тим, що 06 12 2024 року, тобто в п`ятницю, було постановлено вступну та резолютивну частину оскаржуваної ухвали, наступні два дні суд першої інстанції не працював. Повний текст судового рішення було проголошено 09 12 2024 року без її участі, а тому захисник отримала його лише 10 12 2024 року та почала готувати апеляційну скаргу, а у зв`язку із зайнятістю в інших справах та відсутністю електропостачання внаслідок обстрілів, строк на звернення до суду апеляційної інстанції було пропущено. Саме тому апелянт вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та просить його поновити.

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції брала участь захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 , яка підтримала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та просила його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 також брала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та не заперечувала проти задоволення клопотання про поновлення строку.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п.8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги був поновлений як пропущений з поважних причин.

Крім того, захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити в повному обсязі. Пояснила, що рідні ОСОБА_8 не змогли сплатити заставу, визначену слідчим суддею, оскільки сума є занадто великою для них. Зауважила, що підозрюваним у цьому провадженні, з такими ж характеризуючими даними як у ОСОБА_8 , була визначена застава у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. У зв`язку з цим адвокат ОСОБА_7 просила обрати ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт або зменшити розмір визначеної застави.

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги у зв`язку з тим, що ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а визначена сума застави відповідає вимогам, визначеним ст.182 КПК України.

В порядку підготовки до апеляційного розгляду судом було постановлено ухвалу про призначення розгляду апеляційної скарги захисника підозрюваного в режимі відеоконференції та доручено представнику ДУ «Харківський слідчий ізолятор» забезпечити участь ОСОБА_8 в судовому засіданні.

Проте забезпечити участь підозрюваного не виявилось можливим через відсутність технічної можливості, а саме збою у роботі інтернету.

Беручи до уваги вищевказане, а також те, що інші учасники не заперечували проти проведення розгляду апеляційної скарги без участі підозрюваного, враховуючи вимоги ч.4 ст. 405, ч.2 ст.422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності ОСОБА_8 .

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю доповідача, доводи захисника та думку прокурора, дослідивши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та відомості, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що відділом розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001350 від 22 11 2023 за ознаками кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч.2 ст.353, ч.4 ст.187 КК України.

Крім того, 13 02 2024 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

19 04 2024 ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

14 02 2024 слідчим суддею Київського районного суду м.Харкова стосовно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення застави.

04 04 2024 першим заступником керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001350 до трьох місяців, тобто до 13 05 2024 включно.

10 04 2024 слідчим суддею Київського районного суду м.Харкова стосовно ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення застави до 13 05 2024 включно.

22 04 2024 на підставі ст.290 КПК України підозрюваним ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та їхнім захисникам, потерпілим ОСОБА_14 та ОСОБА_15 повідомлено про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001350 від 22 11 2023 та надано доступ до матеріалів провадження, які складаються з 10 томів.

07 05 2024 слідчим суддею Київського районного суду м.Харкова стосовно ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення застави до 05 07 2024 включно.

02 07 2024 слідчим суддею Київського районного суду м.Харкова стосовно ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення застави до 30 08 2024 включно.

29 08 2024 слідчим суддею Київського районного суду м.Харкова стосовно ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 27 10 2024 включно, але не більше, ніж до проведення підготовчого судового засідання.

10 10 2024 ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова стосовно ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 08 12 2024 включно.

10 09 2024 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001350 від 22 11 2023 за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 за ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_10 за ч.4 ст.187, ч.2 ст.353 КК України та ОСОБА_13 за ч.4 ст.187, ч.4 ст.189 КК України направлено для розгляду до Орджонікідзевського районного суду м.Харкова.

Орджонікідзевським районним судом м.Харкова підготовче засідання не було проведено.

Ухвалою колегії суддів Харківського апеляційного суду від 05 11 2024 за клопотанням потерпілих ОСОБА_16 у кримінальному провадженні №0001350 змінено територіальну підслідність та справу передано на розгляд Чугуївського міського суду Харківської області.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 02 12 2024 було призначено підготовче засідання на 04 12 2024, однак воно не відбулось, оскільки захисником обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_13 ОСОБА_17 заявлено відвід судді ОСОБА_18 .

Водночас строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою спливав 08 12 2024, що стало підставою звернення сторони обвинувачення до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою.

06 12 2024 року до Київського районного суду м.Харкова надійшло клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_9 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001350 від 22 11 2023, про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення посилається на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, зазначає, що на підставі даних досудового розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , переслідуючи мету особистого збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою і в групі з ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , в умовах воєнного стану, вчинили напад на родину ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я як самого ОСОБА_14 , так і членів його сім`ї, заволодівши майном, що належить ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у великих розмірах.

Крім того, прокурор вказує, що обґрунтованість пред`явленої підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом прийняття заяви від 03 07 2023; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_15 від 05 07 2023; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 від 05 07 2023; рапортом співробітника СКП Чугуївського РУП ГУНП в Харківської області від 04 07 2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 04 07 2023; рапортом заступника начальника ВБ в Харківській області (з дислокацією в м.Харків) 2 управління ГУ ВБ СБУ від 07 07 2023; протоколом огляду місця події від 07 07 2023; протоколом огляду місця події від 07 07 2023; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_15 від 11 07 2023; протоколом пред`явлення речей для впізнання від 11 07 2023; протоколом обшуку від 15 07 2023; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_20 від 01 08 2023; протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_15 від 22 01 2024; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_14 від 22 01 2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22 01 2024 за участю ОСОБА_15 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22 01 2024 за участю ОСОБА_15 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22 01 2024 за участю ОСОБА_15 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22 01 2024 за участю ОСОБА_15 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22 01 2024 за участю ОСОБА_14 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22 01 2024 за участю ОСОБА_14 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22 01 2024 за участю ОСОБА_14 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22 01 2024 за участю ОСОБА_14 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_15 від 29 01 2024; протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_14 від 29 01 2024; протоколом пред`явлення речей для впізнання за участю ОСОБА_14 від 29 01 2024; опрацьованою інформацією на абонентські номера та мобільні термінали, якими користуються фігуранти по справі від 11 09 2023; протоколом НСРД від 12 09 2023; висновком експерта №СЕ-19/121-23/26121-ВЗ від 05 12 2023; протоколом огляду від 07 07 2023; висновком експерта №СЕ-19/121-23/16093-БЛ від 26 10 2023; протоколом обшуку від 07 07 2023; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , слідчий суддя вважав обґрунтованою підозру у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187, яка підтверджена зібраними під час досудового розслідування фактичними доказами, наявними в матеріалах справи, а також вважав встановленими продовження існування ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на інших підозрюваних, потерпілих, свідків. Разом з цим слідчий суддя дійшов до висновку про недоведеність існування ризику про можливість підозрюваного вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється. З чим погоджується і апеляційний суд.

Прокурором у клопотанні та слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі, крім наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, об`єктивно враховані відомості про особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, майновий та сімейний стан;вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення згідно з підозрою; тяжкість покарання, що загрожуватиме ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою до03 02 2025 року включно, із застосування альтернативного запобіжного заходу - застави у розмірі в розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з покладенням відповідних обов`язків.

Колегія суддів, з урахуванням стадії досудового розслідування, погоджується з висновками слідчого судді щодо продовження існування ризиків передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на інших підозрюваних, потерпілих, свідків, колегія суддівбере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення може вдатися до відповідних дій.

Згідно з відомостями, що є наявними в матеріалах кримінального провадження, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти власності - злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, тобто у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, спрямований на заволодіння майном у великих розмірах, вчинений в умовах воєнного стану, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 8 до 15 років із конфіскацією майна.

Підозрюваний ОСОБА_8 є уродженцем м.Харкова, громадянином України, військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 , одружений, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_21 , 2019 р.н., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується фактичними доказами, що містяться в матеріалах провадження. Вказані докази та обставини вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, свідчать про достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, запобігання яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим та не ефективним.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про продовження запобіжного заходу відповідає вимогам п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно з п.48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №3561/06 від 13 11 2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності до ст.5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання». (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, №182 та «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).

Згідно зі сформованою практикою Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням конкретних обставин цього кримінального провадження та характеру дій, які інкримінуються підозрюваному, а саме того, що він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти власності, колегія суддів вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу) кримінального розслідування».

З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваногоОСОБА_8 , погоджується і колегія суддів.

Слідчим суддею враховані всі підстави та обставини, передбачені ст.178 КПК України, відомості про особу та наявні докази, про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, та обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, згідно з якими суд визначив розмір застави, однак не вбачав підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, а саме домашній арешт.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри та зазначених в клопотанні ризиків, колегія суддів приймає до уваги обґрунтування сторони обвинувачення щодо необхідності продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою з визначенням застави.

Отже, враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими прокурор обґрунтовує в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді, необхідність продовження такого запобіжного заходу, як тримання ОСОБА_8 під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин кримінального правопорушення.

Доводи, на які посилається в апеляційній скарзі захисник підозрюваного стосовно недоведення ризиків, заявлених в клопотанні прокурора спростовуються відомостями, що є наявними в кримінальному провадженні, що свідчить про постановлення слідчим суддею обґрунтованого та вмотивованого рішення, відповідно до вимог ст.370 КПК України.

Що стосується доводів захисника про зміну розміру застави, колегія суддів зазначає наступне.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (частина 4 статті 182 КПК).

Розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (частина 5 статті 182 КПК).

Відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Так, зі структури статті 5 Конвенції, в цілому, та її пункту 3, зокрема, випливає, що застава може вимагатись лише до тих пір, поки існують причини, що виправдовують затримання (§ 42 рішення ЄСПЛ у справі Musuc v. Moldova від 06 11 2007, заява №.42440/06). Влада повинна бути уважною у встановленні відповідної застави, як і у вирішенні питання про необхідність продовження ув`язнення обвинуваченого. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого (рішення ЄСПЛ у справі Mangouras v. Spain, заява № 12050/ 04, § 79). У рішенні ЄСПЛ у справі Punzelt v. Czech Republic від 25 04 2000 (заява № 31315/96, § 86) констатовано, що ані неодноразова відмова у звільненні під заставу заявника, ні в подальшому встановлена застава у розмірі 30 000 000 чеських крон, не були порушенням прав заявника, враховуючи масштаб його фінансових операцій.

У той же час не можна допускати встановлення такого розміру застави, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

Таким чином, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Колегія суддів звертає увагу, що положення КПК та практика ЄСПЛ орієнтують на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: (1) обставини кримінального правопорушення; (2) особливий характер справи; (3) майновий стан обвинуваченого; (4) його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; (5) масштаб його фінансових операцій; (6) даних про особу обвинуваченого; (7) встановлені ризики, передбачених статтею 177 КПК; (8) «професійне середовище» обвинуваченого; (9) помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин (10) шкода, завдана кримінальним правопорушенням тощо.

З огляду на характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , даних про особу обвинуваченого, його майновий та сімейний стану, тривалість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів приходить до висновку, що застава у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 757 000 (сімсот п`ятдесят сім тисяч) гривень 00 копійок є достатньою у співставленні з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених законом.

Крім того, колегія суддів констатує, що застава визначається індивідуально в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. У зв`язку з цим доводи захисника стосовно розміру застави інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні не беруться до уваги апеляційним судом.

Твердження захисника підозрюваного щодо того, що ОСОБА_8 одружений та має малолітню дитину, його батьки проживають у м.Харкові, з якими він підтримує теплі родинні стосунки, тривалий час проходив військову службу, мав і має постійне офіційно зареєстроване житло в м.Харкові, за місцем служби характеризувався позитивно, а його побратими у лютому 2024 року довіряли йому та виявляли бажання взяти його на поруки, не може взяти до уваги, оскільки деякі з цих обставин, виходячи із доводів апеляційної скарги, існували і на час подій, які йому інкримінуються і вони не стали стримуючим фактором для підозрюваного при вчиненні протиправних діянь.

Тим більше, самі по собі ці обставини не спростовують та не мінімізують наявних ризиків, запобігти яким в даному випадку може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

За таких обставин, з огляду на значимі для цього провадження дані, на переконання колегії суддів, слідчий суддя постановив рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких постановив відповідне рішення.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою саме з визначенням суми застави стосовно ОСОБА_8 та відсутності підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційної скарги захисника підозрюваного.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.ст.7, 176-206, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 06 12 2024 року про продовження щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як підозрюваного за ч.4 ст.187 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 03 02 2025 року, включно, з визначенням застави, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ _____________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4