Справа № 577/6411/24
Провадження № 1-кс/577/1951/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" грудня 2024 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта базова середня, не одруженого, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Конотопського міськрайонного суду надійшло клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Конотопської окружної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Своє клопотання обґрунтовує тим, що 01.12.2024 року близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проходив по АДРЕСА_1 та біля господарства № 40 побачив припаркований автомобіль марки «ВАЗ 2109», н.з. НОМЕР_1 , 1996 року випуску, зареєстрований за ОСОБА_7 , що перебував у користуванні ОСОБА_8 . В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, реалізуючи який ОСОБА_5 підійшов до автомобіля, та переконавшись, що його дії є таємними для оточуючих, через незачинені водійські дверцята проник до салону автомобіля. У подальшому, скориставшись ключем, який перебував у замку запалення, ОСОБА_5 запустив двигун та поїхав з місця вчинення злочину в бік АДРЕСА_1 . У цей же день о 14 год. 05 хв. ОСОБА_5 був затриманий працівниками поліції Конотопського РВП ГУ НП в Сумській області в порядку ст. 208 КПК України по 1-й пров. Серафимовича в м. Конотоп Сумської області.

Відомості про кримінальне правопорушення внесено 01.12.2024 року до ЄРДР за № 0001245 за ознаками ч. 1 ст. 289 КК України.

01.12.2024 року в період часу з 14 год. 24 хв. по 16 год. 25 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий в порядку ст. 208 КПК України. 02.12.2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема заявою про вчинення злочину, показами потерпілого ОСОБА_8 , показами підозрюваного ОСОБА_5 , протоколом огляду місця події, протоколом проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного, показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими матеріалами кримінального провадження.

В ході досудового розслідування встановлено ряд ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають обґрунтовані підстави для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється.

Отже, вказані в клопотанні обставини свідчить про неможливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки він не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Слідчий СВ Конотопського РВП ГУ НП в Сумській області клопотання підтримує та просить задовольнити.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримує та просить задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 , кожен окремо, проти задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не заперечують.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступні обставини.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя не вправі досліджувати докази, давати їм оцінку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини підозрюваного, розглядати і вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінальної справи по суті. При цьому також враховує, що обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину. Тому всі докази перевірялися лише з точки зору обґрунтованості підозри та наявності ризиків. Так, в судовому засіданні були досліджені додані до клопотання матеріали, які стали підставою виникнення підозри. Не вдаючись в оцінку даних доказів, та інших, зібраних на досудовому слідстві, слідчий суддя в той же час враховує об`єктивний характер встановлених фактів і приходить до висновку, що підозра підтверджується доказами, які є достатніми на даному етапі досудового розслідування.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів доданих до клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 та які стали підставою повідомлення останньому про підозру за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 1 КК України, вбачається, що 02 грудня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 1 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 , слідчий суддя оцінив наявність ризиків, зазначених слідчим у клопотанні, та на підставі наданих слідчим матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України.

Про існування ризиків, передбаченого п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають обґрунтовані підстави для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється.

Про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчать наступні обставини: ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину проти безпеки руху та експлуатації транспорту, за вчинення якого йому загрожує покарання згідно санкції ч. 1 ст. 289 КК України у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 5 років. Характер інкримінованого злочину, характеризує ОСОБА_5 з негативного боку та свідчить про те, що він бажатиме ухилитися від кримінальної відповідальності і переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання за скоєне.

Зокрема, ризик втечі, має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в як така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови», §58). При ньому серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини»). Зокрема в справі «Ілійков проти Болгарії» (заява № 33977/96 від 26.07.2001) ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні від 26.07.2001 року по справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчать наступні обставини: ОСОБА_5 знайомий з потерпілим, володіє інформаціє про місце його проживання, а тому може впливати на нього шляхом вмовлянь, погроз тощо з метою схилити до надання неправдивих показів на власну користь.

Про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчать наступні обставини: ОСОБА_5 офіційно ніде не працює та не має постійного джерела прибутку, систематично зловживає спиртними напоями, немає стійких родинних зв`язків, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за майнові злочини.

Відповідно усталеної судової практики ЄСПЛ висновки про ступінь ризиків необхідно оцінювати за результатами сукупного аналізу фактичних обставин кримінального правопорушення та обвинуваченої особи (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців тощо), її поведінки під час досудового розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади, способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків тощо).

Отже, вказані в клопотанні обставини свідчить про неможливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки він не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Крім того, з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту доцільно покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи встановлені під час розгляду справи конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного, вважаю доцільним застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки такий запобіжний захід забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

Керуючись ст. 176 -178, 181, 184, 193, 196 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на нього такі обов`язки:

1) заборонити без дозволу слідчого, прокурора або суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби;

2) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

3) носити електронні засоби контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що покладені на нього обов`язки застосовуються до 31 січня 2025 року до 24 год. 00 хв. У разі необхідності зазначений строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію та обов`язки скасовуються.

Підозрюваному ОСОБА_5 під підпис повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що у разі їх невиконання до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду негайно та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання.

Контроль за виконанням ОСОБА_5 обов`язків, покладених на нього у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, покласти на Конотопський РВП ГУ НП в Сумській області.

Копію ухвали направити для виконання в частині застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту до Конотопського РВП ГУ НП в Сумській області, який негайно поставити на облік, про що повідомити суд.

Строк дії ухвали встановити до 31 січня 2025 року до 24 год. 00 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1