УХВАЛА

іменем України

29 січня 2025 року місто Сколе

Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

найменування кримінального провадження: кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000141 від 30.12.2024 року;

відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи:

обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с. Красне Стрийського району Львівської області, зареєстрований по АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою спеціальною освітою, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, депутатом та/чи адвокатом/нотаріусом не являється, не працює, встановленими законодавством України пільгами не користується, раніше до кримінальної відповідальності не притягався;

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні котрого обвинувачується особа: ч. 1 ст. 125 КК України;

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

з боку сторони обвинувачення прокурорка Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 ; з боку сторони захисту обвинувачений ОСОБА_3 ;

вирішуючи у підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні суду, що по вул. Д. Галицького, 8, за участі вищевказаних сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження (за винятком потерпілої ОСОБА_5 ), клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття у зв`язку з цим даного кримінального провадження, -

в с т а н о в и в:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і встановлені судом обставин справи, пов`язані з вирішенням такого питання.

Згідно обвинувального акта, складеного дізнавачкою СД ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 й затвердженого прокуроркою Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_4 03.01.2025 року у даному кримінальному провадженні, ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він 28.12.2024 року близько 17:00 год., перебуваючи на території домоволодіння за місцем свого проживання та проживання його дружини ОСОБА_5 , що по АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту, котрий розпочався між ними на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, підійшов до останньої та, застосовуючи фізичне насильство як форму домашнього насильства відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», схопив її за волосся, після чого повалив її на підлогу та, сильно стиснувши її за шию, умисно наніс їй однією рукою удар по долоні правої кисті. У результаті таких умисних протиправних дій, обвинувачений ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді саден на шиї та правій кисті, котрі, згідно висновку судово-медичної експертизи, є легким тілесним ушкодженням.

Під час здійснення підготовчого судового провадження щодо даного кримінального провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом відносно ОСОБА_3 , зазначений обвинувачений примирився з потерпілою ОСОБА_5 та відшкодував завдані ним збитки у добровільному порядку.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 під час підготовчого судового засідання заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, у зв`язку із примиренням останнього з потерпілою ОСОБА_5 та відшкодуванням ним зазначеній потерпілій завданих збитків у добровільному порядку, й одночасно вказав, що усвідомлює, що закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення з наведеної вище підстави не є реабілітуючою обставиною.

Своєю чергою, потерпіла ОСОБА_5 29.01.2025 року засобами електронного зв`язку подала до Сколівського районного суду Львівської області заяву, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № ЕП-182, у котрій не заперечувала проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, оскільки примирилася з останнім, а завдані їй збитки відшкодовані обвинуваченим ОСОБА_3 у добровільному порядку.

Не заперечувала проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закриття даного кримінального провадження у формі приватного обвинувачення з наведеної вище підстави й прокурорка Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_4 , вважаючи це у повній мірі можливим та таким, що відповідає вимогам кримінального та кримінально-процесуального закону, а також враховуючи ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_3 вперше притягається до кримінальної відповідальності, він примирився з потерпілою ОСОБА_5 та відшкодував завдані ним збитки у добровільному порядку. При цьому, застосування ним під час вчинення кримінального правопорушення фізичного насильства як однієї із форм домашнього насильства відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», у даному випадку значення не має, на можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України не впливає.

Мотиви, з яких виходив суд при постановленні даної ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Згідно пункту 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частин 1, 4 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до пункту 2 ч. 3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 у ч. 1 або у ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

В силу ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Своєю чергою, поняття кримінального проступку наведене у ч. 2 ст. 12 КК України, за змістом котрого кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у вигляді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Санкцією ч. 1 ст. 125 КК України передбачене покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.

Висновки суду за результатами вирішення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття у зв`язку з цим кримінального провадження.

Суд переконаний, що є усі підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням зазначеного обвинуваченого з потерпілою ОСОБА_5 , а кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, котре надійшло до суду з обвинувальним актом відносно ОСОБА_3 , належить закрити на підставі пункту 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, на стадії підготовчого судового провадження.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 під час здійснення цього підготовчого судового провадження примирився з потерпілою ОСОБА_5 та відшкодував завдані ним збитки у добровільному порядку, він також вперше притягається до кримінальної відповідальності, а сама потерпіла ОСОБА_5 проти цього не заперечує.

Своєю чергою, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, в силу ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, таке не відноситься до категорії корупційних кримінальних правопорушень.

При цьому, застосування обвинуваченим ОСОБА_3 під час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, фізичного насильства як однієї із форм домашнього насильства відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», у даному випадку значення не має, на можливість звільнення зазначеного обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, не впливає.

Вирішення інших питань, необхідних при постановленні ухвали.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався, так само, як не застосовувались і інші заходи забезпечення кримінального провадження.

Арешт на майно у даному кримінальному провадженні не накладався.

Речові докази, як і судові витрати у даному кримінальному провадженні, котрі полягали б у залученні експертів на стадії досудового розслідування та/чи у суді, - відсутні.

Виходячи з положень статей 12, 46, 125 КК України, керуючись статтями 284-286, 314, 371-372, 395 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілою ОСОБА_5 та закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000141 від 30.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, - задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з його примиренням з потерпілою ОСОБА_5 .

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000141 від 30.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, котре надійшло до суду з обвинувальним актом відносно ОСОБА_3 , - закрити на підставі пункту 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд Львівської області протягом семи днів з моменту її проголошення .

Ухвалу проголошено у повному обсязі 29 січня 2025 року, негайно після виходу суду з нарадчої кімнати.

Суддя ОСОБА_7