Справа № 204/2211/25
Провадження № 1-кп/204/723/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2025 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000171 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 лютого 2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого вищу освіту, не працевлаштованого, на утриманні нікого не маючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 12 лютого 2025 року близько 15 год. 00 хв., в умовах воєнного стану, маючи злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме, мобільного телефону марки «Nomi» чорного кольору i144m, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , та грошових коштів у сумі 360 гривень, що належить раніше незнайомому потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходячи за адресою: АДРЕСА_2 , підійшов до ОСОБА_6 .

Після чого, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, діючи умисно, наніс один удар в область черевної порожнини потерпілого ОСОБА_6 від якого останній зігнувся, після чого ОСОБА_3 затягнув останнього до приміщення будинку АДРЕСА_3 , та, продовжуючи насильницькі дії, почав бити його хаотично руками в область голови, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді трьох внутрішньо-шкірних крововиливів в тім`яній ділянці по центру, в правій брівній ділянці та у лівій лобній ділянці; забійної поверхневої рани на тлі синця в лівій навколоочній ділянці; садна в проекції кута нижньої щелепи зліва; садна на дистальній фаланзі 4-го пальця лівої кисті, які відповідно до висновку експерта № 412е від 14 лютого 2025 року, за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки

Користуючись тим, що потерпілий ОСОБА_6 не міг більше чинити опору, ОСОБА_3 , діючи умисно, відкрито, з корисливих спонукань та з метою наживи, відкрито викрав чуже майно з кишень куртки, в яку був одягнений потерпілий ОСОБА_6 , а саме мобільний телефон марки «Nomi» чорного кольору i144m, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , ринкова вартість якого відповідно до висновку експерта № 509/25 від 19 лютого 2025 року становить 263,33 грн. (двісті шістдесят три гривні 33 коп.), грошові кошти у сумі 360 гривень, а також витягнув з кишені куртки документи, а саме: закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , Мазда 323, номерний знак НОМЕР_4 , на ім`я ОСОБА_7 , талон НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_6 , спеціальний квиток співробітника критичної інфраструктури на ім`я ОСОБА_6 , та банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_8 .

Після чого ОСОБА_3 вищевказані документи залишив в приміщенні будинку, а з викраденим майном, а саме мобільним телефоном марки «Nomi» чорного кольору i144m, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 та грошовими коштами у сумі 360 гривень залишив місце вчинення кримінального правопорушення, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 623,33 грн. (шістсот двадцять три гривні 33 коп.).

Умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого в умовах воєнного стану, кваліфіковано за ч. 4 ст. 186 КК України.

11 березня 2025 року між прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , з одного боку, та обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, що містить повне формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію за ч. 4 ст. 186 КК України, де вказано, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся.

При укладенні угоди сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 186 КК України у вигляді семи років позбавлення волі.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, зазначення сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої тяжкості, злочинів середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, зазначені у ст. 470 КПК України, а саме ступінь сприяння ОСОБА_3 у проведенні кримінального провадження щодо нього, наявність можливості забезпечення швидшого судового розгляду кримінального провадження.

Окрім цього, до суду надійшла заява потерпілого ОСОБА_6 , в якій останній не заперечував проти укладення угоди про визнання винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 з прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 .

Як вбачається з пояснень обвинуваченого та доводів прокурора, захисника в суді, змісту угоди про визнання винуватості, вона укладена на добровільних засадах, ця угода не суперечить вимогам КПК України та інтересам суспільства, не порушує прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб, відсутні відомості, що вона укладена через застосування насильства, примусу, погроз; у матеріалах провадження зафіксовані фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, що дають об`єктивні підстави для визнання винуватості обвинуваченого у його вчиненні.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільною та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений ОСОБА_3 під час кримінального провадження не подавав.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 186 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким кримінальним правопорушенням, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.

За наведених обставин, слід затвердити укладену 11 березня 2025 року між прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_3 з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання, відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь держави витрати за проведення по справі судово-товарознавчої експертизи № 50925 від 19 лютого 2025 року, згідно наданої довідки.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 468-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 11 березня 2025 року між прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили залишити - тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

На підставі ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в рамках даного кримінального провадження з 14 лютого 2025 року по день набрання вироком законної сили, із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь судового експерта ОСОБА_9 (свідоцтво № 1886 від 09 червня 2017 року, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії) витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 509/25 від 19 лютого 2025 року у сумі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2025 року на майно: гаманець коричневого кольору, закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , Мазда 323, номерний знак НОМЕР_4 , на ім`я ОСОБА_7 , талон НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_6 , спеціальний квиток співробітника критичної інфраструктури на ім`я ОСОБА_6 , банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_8 , дві фотокартки із зображенням чоловіка, - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2025 року на майно: мобільний телефон марки «Nomi» чорного кольору i144m, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , документи ОСОБА_3 на проходження ВЛК, - скасувати.

Речові докази:

-гаманець коричневого кольору, закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , Мазда 323, номерний знак НОМЕР_4 , на ім`я ОСОБА_7 , талон НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_6 , спеціальний квиток співробітника критичної інфраструктури на ім`я ОСОБА_6 , банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_8 , дві фотокартки із зображенням чоловіка, мобільний телефон марки «Nomi» чорного кольору i144m, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , які передано на відповідальне зберігання до камери схову Відділу поліції № 3 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області, квитанція № 4495 повернути законному власнику;

-куртку зеленого кольору камуфляжної розкраски, документи на проходження ВЛК, які були передані на відповідальне зберігання до камери схову Відділу поліції № 3 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області, квитанція № 4495 повернути ОСОБА_3 .

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її після подачі до суду відповідної заяви.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська, обвинуваченим, його захисником, з підстав, передбачених п.1 ч. 4 ст. 394 КПК України, а прокурором виключно з підстав, передбачених п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1