Справа № 182/1611/24
Провадження № 1-кп/0182/342/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2025 м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.03.2024 за № 0000026 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , працює термістом ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб», із середньою-професійною освітою, одружений, на утриманні має одну малолітню дитину - доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судимості не має,

у вчиненні кримінального правопорушення /кримінального проступку/, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

(в режимі ВКЗ з власного пристрою)

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7 ,

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Обвинувачений ОСОБА_3 20.03.2024 приблизно о 09:40 год. перебував у приміщенні магазину «Річка» за адресою: м. Нікополь Дніпропетровської області, вул. Електрометалургів, 17/2, де в цей час, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій умисел, направлений на заподіяння легких тілесних ушкоджень, в той же день та час, перебуваючи в тому самому місці, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, ОСОБА_3 кулаком правої руки наніс потерпілому п`ять ударів по голові, а саме в область лівої надбрівної дуги, чим спричинив ОСОБА_9 згідно висновку експерта № 231 від 22.03.2024 тілесні ушкодження у вигляді - закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забитої рани обличчя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я (згідно п. 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).

Своїми умисними діями, які виразилися у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.

Позиція сторони захисту

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав. У судовому засіданні суду показав, що знаходився у магазині «Річка» о 09:40 год. 20.03.2024, це був день завозу товару. Це магазин «секонд хенд». У нього є товариш, якому 16 років. Хлопець вибрав футболку, взяв її у руки і ходив з нею по магазину. Потерпілий підійшов до хлопця і забрав футболку. Хлопець попросив повернути футболку, але потерпілий йому грубо відповів. Тоді товариш попросив його допомогти забрати футболку. Він підійшов до потерпілого, так як його він знає давно і попросив повернути хлопцю футболку. Але потерпілий йому грубо та нецензурно відповів. Тоді він спробував взяти вказану футболку, при цьому сказав, що вказана річ не потерпілого. Вони почали штовхатися. Потерпілий зірвав речі, які висіли у нього на сумці, кинув їх на підлогу. Так як він був один, а потерпілий був разом з братом, він підійшов до потерпілого і тоді наніс йому 5 ударів кулаком. Він ударив потерпілого першим, так як відчув агресію зі сторони потерпілого. Потерпілий викликав поліцію і написав на нього заяву. Через 5 днів він намагався до потерпілого зателефонувати та вирішити вказане питання мирним шляхом. Пропонував потерпілому відшкодувати матеріальну шкоду, але він відмовився. Він намагався направити гроші потерпілому поштою, але останній відмовився їх отримати.

Він кається у скоєному, просить вибачення у потерпілого, так як першим його ударив.

Заявлений цивільний позов визнає частково. В частині відшкодування матеріальної шкоди, з сумою згоден, а що стосується спричиненої моральної шкоди, то визнає у сумі 1 000 грн. Просив призначити покарання у виді мінімального штрафу.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 , не оспорюючи правильність кваліфікації дій обвинуваченого та доведеність його вини, просив при призначенні покарання врахувати визнання обвинуваченим вини, те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, працевлаштований, розкаявся у скоєному, на утриманні має малолітню дитину, яка перебуває на лікуванні у Національній дитячій спеціалізованій лікарні «Охматдит». Коли справа перебувала у суді, обвинувачений на адресу потерпілого здійснив переказ грошових коштів через АТ «Укрпошта», однак потерпілий відмовився отримувати грошові кошти. Заявлений цивільний позов просить задовольнити частково, а саме: моральну шкоду у сумі 1 000 грн., а матеріальну шкоду визнає у повному обсязі. Вважає, що 10 000 грн. моральної шкоди, це занадто багато, і до того ж вказана сума нічим не підтверджена. Просив призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу.

Позиція потерпілого та його представника

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні суду показав, що обвинуваченого знає, вони бачилися у магазині «секонд хенд».

20.03.2024 він прийшов до магазину «Річка», який відчиняється о 09:00 год. Після відкриття зайшли, вибирали товар. Побачив у знайомого хлопця футболку в руках, запитав, чи можна її подивитися. Хлопець сам йому віддав цю футболку. Він запитав у нього чи буде він її купувати, він сказав, що ще думає. Він відійшов від нього з футболкою і пішов далі. Підійшов ОСОБА_3 і сказав, що якщо ти взяв футболку, то ти її забрав у мене. Він відповів йому, що з ним він взагалі не спілкувався. Сказав, що він дасть за неї 200 грн., а ОСОБА_10 сказав, що він хоче за неї 1000 грн.

Потім ОСОБА_3 зухвало рвонув футболку з його сумки. Він почав футболку забирати. ОСОБА_3 тоді його ударив. Поряд стояв його брат і ще одна людина, які не підходили.

Від удару він упав і ОСОБА_3 наніс йому ще 4 удари в обличчя. У магазині були люди з дітьми. Він відразу ж викликав поліцію, сказав, що поїде до СМЕ. В цей же день поїхав до лікарні, а там вивили у нього струс головного мозку.

Вважає, що у обвинуваченого немає розкаяння. Обвинувачений до нього один раз телефонував після того, як справу призначили. До нього у лікарню не ходив, не провідував. Він відео про його побиття поширював у інтернеті, намагався його шантажувати, говорив, що напише стосовно нього зустрічну заяву, хоч у нього і немає тілесних ушкоджень.

Він агресію до обвинуваченого не проявляв. Речі обвинуваченого він не кидав і ніхто на речі не плював. Обвинувачений навіть ту футболку не придбав, за яку воював, а він придбав ті речі, які навіть були забруднені його кров`ю.

Раніше у них з обвинуваченим були конфлікти, він йому робив зауваження, на що обвинувачений йому говорив, «ти хочеш зі мною посваритися» Обвинувачений бачив його у «секонд денді» і сміявся з нього. Вибачення від обвинуваченого він не приймає.

Брат наносив обвинуваченому удари, скільки він не знає, це вже після того, як він упав.

Уточнені позовні вимоги підтримує та просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Зазначив, що у обвинуваченого відсутнє щире каяття. Просив визначити обвинуваченому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік.

Досліджені в судовому засіданні докази

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні суду показала, що в кінці березня 2024 року вона знаходилася у магазині «Річка» по вул. Електрометалургів у м. Нікополі у період з 09:00 год. до 10:00 год. Між обвинуваченим і потерпілим спочатку була словесна перепалка, із-за чого не знає. Якусь одежу не поділили. Обвинувачений став агресивним і вдарив 3 чи 4 рази потерпілого в обличчя. Потерплий похитнувся, але не впав. Обвинувачений ударив потерпілого в обличчя кулаком правої руки. В район лоба, брови. Потерпілий обвинуваченого не бив. Поряд були люди, потім їх розборонили, викликали поліцію. Вона була від них на відстані 4-5 м.

У судовому засіданні досліджено письмові докази, законність, належність та достовірність яких учасниками судового провадження не оспорювалася та визнані судом допустимими, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0000026:

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 20.03.2024 ОСОБА_7 , у якому вказує, що 20.03.2024 приблизно о 09.50 год. за адресою: м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 17/2 у магазині «Річка» відбувся конфлікт з ОСОБА_12 через річ, а саме кофту, в ході якого ОСОБА_13 приблизно 5 разів ударив його кулаком в обличчя. (а.п. 19);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.03.2024, в ході якого потерпілий ОСОБА_7 з 4-ох осіб упізнав на фотознімку № 2 ОСОБА_3 , як особу, яка 20.03.2024 спричинила йому тілесні ушкодження. Упізнає його за овалом обличчя, розрізом очей, формою губ та носа. До протоколу огляду додано довідку. (а.п. 28-30);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.03.2024, в ході якого свідок ОСОБА_11 з 4-ох осіб упізнала на фотознімку № 2 ОСОБА_3 , як особу, яка 20.03.2024 спричинила ОСОБА_7 тілесні ушкодження. Упізнає його за овалом обличчя, розрізом очей, формою губ та носа. До протоколу огляду додано довідку. (а.п. 33-35);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.03.2024, в ході якого свідок ОСОБА_14 з 4-ох осіб упізнав на фотознімку № 2 ОСОБА_3 , як особу, яка 20.03.2024 спричинила ОСОБА_7 тілесні ушкодження. Упізнає його за овалом обличчя, розрізом очей, формою губ та носа. До протоколу огляду додано довідку. (а.п. 38-40);

- заява ОСОБА_15 , старшої зміни магазину «Річка», розташованого за адресою: м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 17/2, згідно якої 20.03.2024 у приміщенні магазину відбувся конфлікт, бійка. Магазину матеріального збитку завдано не було. Претензій ні до кого не мають. (а.п. 42);

- протокол огляду відеозапису від 21.03.2024 оптичного диску для лазерних систем зчитування, (DVD-R диск) на якому міститься архівне відео з камер спостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 17/2, ракурс яких охоплює територію торгового залу вищевказаного магазину, за 20.03.2024 за період часу з 9:38 до 9:45 год., з файлами запису події вчинення проступку. Під час перегляду відеозапису під назвою video_2024-03-21_09-39-11 видно торгову залу магазина «Річка», стенди з одягом, камери схову та каси. На відеозапису 00:05 - видно як три особи (перша особа в чорному одязі, друга в зеленій куртці та третя в зеленій куртці та кепці) сперечаються між собою. - 02:27 часу відеозапису видно як вищевказані особи починають штовхатись та намагатись вирвати одне у одного речі. - 02:38 часу відеозапису - особа в чорному одязі наносить один удар кулаком правої руки в обличчя особі в зеленій куртці. - 02:45 часу відеозапису - особа в зеленій куртці та кепці наносить два удари в область обличчя особі в чорній куртці. - 02:52 часу відеозапису - особа в чорній куртці наносить 4 удари кулаком правої руки в обличчя особі в зеленій куртці. - 03:00 часу відеозапису - в бійку втручаються інші особи та припиняють бійку. - 04:13 часу відеозапису - співробітниця магазину дає особі в зеленій куртці серветки, а та починає витирати обличчя. - 07:07 часу відеозапису - відеозапис закінчився. Загальна довжина часу відеозаписів становить 00:07:07 год. Після перегляду відеозаписів, за допомогою комп`ютерних програм, були зроблені знімки екрану, які в подальшому перенесені у вигляді фото-таблиці в програмі Word і за допомогою принтеру роздруковані. До протоколу огляду додано фото-таблицю та диск з відеозаписом. (а.п. 43-47). Відеозапис переглянуто судом у судовому засіданні.

- висновок експерта № 321 від 22.03.2024, згідно якого на підставі даних судово-медичного обстеження у ОСОБА_7 , 1994 року народження виявлені тілесні ушкодження у вигляді - закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забитої рани обличчя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я (згідно пункту 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, або їх частин, або від ударів об такі предмети, або їх частини. Давність спричинення тілесних ушкоджень може відповідати строку, вказаному у постанові слідчого. (а.п. 50-51).

Оцінка доказів судом

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він обвинувачується.

Стандарт доведення винуватості поза розумним сумнівом в контексті рішень ЄСПЛ означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння, як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Зокрема, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив факт виникнення конфлікту між ним та потерпілим ОСОБА_7 . Також, підтвердив факт нанесення ударів потерпілому кулаком.

Наведені показання повністю відповідають і узгоджуються із зазначеними вище висновками експертизи, які підтверджують характер тілесних ушкоджень у потерпілого, можливість їх заподіяння, в тому числі, за умов, вказаних потерпілим, свідком, обвинуваченим.

Отже, суд визнає докази обвинувачення належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення /кримінального проступку/, вони передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством.

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.

Призначення покарання

При визначенні виду та міри покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком (ч. 2 ст. 125 КК України).

Також суд враховує фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, характер дій ОСОБА_3 при його вчиненні; особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, судимості не має (а.п. 63), працює термістом у ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб». Має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо (а.п. 62). Одружений, на утриманні має одну малолітню дитину, доньку ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.п. 58). Також суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває (а.п. 60, 61).

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України) та визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України).

При цьому, судом враховується, що щире каяття ОСОБА_3 проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, вибачення перед потерпілим, готовність відбувати заслужену кару, бажання відшкодувати шкоду та безпосереднє вжиття таких дій.

Суд приймає до уваги бажання обвинуваченого відшкодувати шкоду потерпілому. Так, судом встановлено факт надсилання обвинуваченим на адресу потерпілого грошових коштів поштовим переказом через АТ «Укрпошта», однак потерпілий відмовився від отримання вказаних грошових коштів.

А тому, невідшкодування обвинуваченим шкоди не можна розцінювати, як категоричне небажання останнього на її відшкодування. Обвинувачений у судовому засіданні вимоги потерпілого в частині відшкодування матеріальної шкоди визнав у повному обсязі, а в частині відшкодування моральної шкоди - частково.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

Враховує суд і думку потерпілого, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік.

Крім того, суд враховує, що ініціатором бійки був саме обвинувачений, який безпричинно наніс потерпілому тілесні ушкодження.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Значна роль покарання у боротьбі зі злочинністю не повинна сприйматися як підстава для того, щоб зробити жорстокішим покарання. У багатьох випадках жорстокість покарання переконує винного в його несправедливості, робить самого засудженого більш жорстоким, породжує в його свідомості почуття образи, неповаги до суспільства, держави, її законів. Тому значення покарання в боротьбі зі злочинністю визначається не його жорстокістю, а неминучістю, своєчасністю, справедливістю і невідворотністю його застосування за кожний вчинений злочин. Роль і значення покарання багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. У кожному конкретному випадку суд повинен призначити покарання з дотриманням вимог і положень ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Воно має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність. Мета покарання це те, чого прагне досягти держава, застосовуючи його щодо особи, яка вчинила кримінальне правопорушення. Закон чітко визначає такі цілі покарання, як: кара як відплата засудженому за вчинене кримінальне правопорушення; виправлення засудженого; запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень самим засудженим; запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень з боку інших осіб.

Правовий аналіз норм кримінального законодавства України щодо призначення покарання, передбачає, що відносно визначені, альтернативні та кумулятивні санкції статей Особливої частини КК, як правило дозволяють суду обрати за кримінальне правопорушення такий вид покарання, передбачений у санкції, і призначити його в тих, установлених у цій санкції межах, які цілком відповідають тяжкості вчиненого діяння, даним про особу винного та іншим обставинам справи.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді пробаційного нагляду, оскільки обставини, які перешкоджають призначенню даного виду покарання, передбачені ч. 5 ст. 59-1 КК України, відсутні.

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Вирішення цивільного позову

Потерпілим ОСОБА_7 у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 , який він у подальшому уточнив, а саме збільшив розмір позовних вимог, та просить суд стягнути з ОСОБА_3 спричинену матеріальну шкоду у сумі 1 133 грн. 87 коп. та моральну шкоду в сумі 10 000 грн.

Позиція сторін стосовно заявленого цивільного позову

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав та просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

У позовній заяві потерпілий ОСОБА_7 вказує, що завдані йому тілесні ушкодження спричинили необхідність відновлення стану його здоров`я. Через розбиту надбрівну дугу, а також погане самопочуття він був змушений звернутися до лікаря за медичною допомогою. Його нудило, він відчував гостру головну біль, а тому звернувся знову до лікаря і за результатами огляду було встановлено струс головного мозку. Під час лікування ним було витрачено на придбання ліків та лікарських засобів - 1 133,87 грн. Після завданих тілесних ушкоджень у нього залишився рубець над лівою надбрівною дугою. Через пошкоджену надбрівну дугу, він зазнав дискомфорту і сильного фізичного болю, не міг спати. Йому було соромно знаходитися в громадських місцях через його зовнішній стан, він не міг повноцінно працювати і проводити час з близькими і родичами, тоді як повинен був займатися своїм здоров`ям і численними відвідуваннями аптек та лікарів, у той час як обвинувачений цькував його, розповсюджував плітки, відео побиття, чим спричинив шкоду його діловій репутації порядної, чуйної, доброзичливої людини. Йому було завдано і моральну шкоду неправомірними діями обвинуваченого, він зазнав фізичного болю, йому було завдано тілесних ушкоджень, було порушено нормальний спосіб життя, він був змушений докладати додаткові зусилля для захисту своїх прав і для лікування у закладі охорони здоров`я. Спричинену моральну шкоду оцінює в 10 000 грн. Просить стягнути з обвинуваченого на його користь 1 133 грн. 87 коп. - майнової шкоди та 10 000 грн. моральної шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні цивільний позов потерпілого в частині відшкодування матеріальної шкоди визнав у повному обсязі, а в частині відшкодування моральної шкоди, визнає у сумі 1 000 грн.

При вирішенні цивільного позову суд враховує наступні вимоги діючого законодавства

Відповідно до положень ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної особи, яка за законом несе відповідальність за шкоду, завдану їхніми діями.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 «Про практику застосування судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», (зі змінами та доповненнями) розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до ст. 128 КПК України, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

І. Щодо позовних вимог про відшкодування майнової шкоди

Потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди у розмірі 1 133 грн. 87 коп.

Внаслідок спричинених ОСОБА_3 ударів кулаком, ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження. Під час судового розгляду, об`єктивно встановлено, що шкода здоров`ю потерпілого спричинена обвинуваченим ОСОБА_3 .

Зважаючи на підстави доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 , враховуючи повне визнання ним позовних вимог у даній частині, а також те, що його дії знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням події кримінального правопорушення та наслідками у вигляді збитків для потерпілого, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню у повному обсязі.

ІІ. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, … у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна … Моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом /ст. 23 ЦК України/.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини … /ч. 1 ст. 1167 ЦК України/.

Відповідно до ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно п. 9. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд вважає, що внаслідок спричинення легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, потерпілому ОСОБА_7 було спричинено моральну шкоду, що виразилась в фізичному болю, душевних стражданнях, вимушених змінах в його житті внаслідок ушкодження здоров`я, необхідності лікування.

Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди потерпілому, суд вважає доведеним, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілому спричинено моральну шкоду, так як мало місце ушкодження його здоров`я, що потягло за собою лікування, було змінено звичний уклад його життя, внаслідок чого він переносив певні моральні страждання. Так, суд вважає обґрунтованими доводи потерпілого про відчуття фізичного болю та стан стресу, оскільки такі явища є природними наслідками спричинення тілесних ушкоджень і зазвичай самі по собі викликають певні моральні страждання. Тому, з урахуванням обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких потерпілий зазнав, характеру немайнових втрат, ступеня тяжкості змін в життєвих стосунках та звичному життєвому укладі, пов`язаних з необхідністю витрачати час на лікування, з врахуванням принципів розумності та справедливості, суд вважає, що підлягає відшкодуванню на користь потерпілого ОСОБА_7 моральна шкода в розмірі 3 000 грн. і вважає, що визначений розмір відшкодування є достатньою справедливою сатисфакцією.

При вирішенні цивільного позову суд приймає до уваги положення Декларації основних принципів правосуддя для жертв злочинів і зловживання владою (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 29 листопада 1985 року) щодо необхідності дотримання балансу між правами підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, з одного боку, та інтересами жертви,- з іншого.

Вирішення питання про запобіжний захід

Стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирішення питання про долю речових доказів

Суд вирішує долю речових доказів відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Речовий доказ:

- диск з архівним відео з камер спостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 17/2, який долучено до матеріалів провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирішення питання про процесуальні витрати

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 2 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_3 , відповідно до п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи, навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не застосовувався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_7 у відшкодування матеріальної шкоди 1 133 (одна тис. сто тридцять три) грн. 87 коп. та моральної шкоди 3 000 (три тис.) грн., а всього 4 133 (чотири тис. сто тридцять три) грн. 87 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Процесуальні витрати відсутні.

Речовий доказ:

- диск з архівним відео з камер спостереження магазину «Річка» за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 17/2, який долучено до матеріалів провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1