Справа №573/511/25
Номер провадження 1-кс/573/135/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Білопілля

Слідчий суддя Білопільського районного суду Сумської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000033 від 14.03.2025 року за ознаками кримінального проступку передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.03.2025 близько 02:00 год. за адресою: м. Білопілля, вул. Шевченка, буд. 29, Сумського району Сумської області був зупинений автомобіль марки «Ауді 100», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав працівникам поліції посвідчення водія на його ім`я з явними ознаками підробки (ЄО № 2397 від 14.03.2025).

14.03.2025 в період часу з 02:15 по 02:37 год. проведено огляд місця події по вулиці Шевченка, навпроти будинку 29, м. Білопілля Сумського району Сумської області. В ході якого виявлено гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , який пред`явив працівникам поліції посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане 19.10.2024 ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 при перевірці яких, виявлено ознаки підробки. Після чого дане посвідчення було вилучено до ВП №1 (м. Білопілля), яке розташоване за адресою: вул. Сумська, 7, м. Білопілля, Сумської області, та запаковано до сейф-пакету НПУ слідче управління PSP 1022549 на якому маються роз`яснювальні написи та підпис слідчого.

В ході опитування гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 останній пояснив, що 14.03.2025 близько 01:00 год. рухався в напрямку свого місця проживання на автомобілі марки «Ауді 100» з д.н.з. НОМЕР_1 в комендантську годину та був зупинений працівниками поліції. Під час зупинки транспортного засобу надав працівникам поліції свідоцтво про реєстрацію ТЗ та водійське посвідчення на своє ім`я. В ході перевірки працівниками поліції по базі ІПНП було встановлено, що посвідчення водія має ознаки підробки, тобто рахуються за іншою особою.

14.03.2025 дізнавачем СД ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 тимчасово вилучене майно, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане 19.10.2024 ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 98 КПК України визнане речовим доказом.

Прокурор в клопотанні просить накласти арешт на зазначене майно шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном та визначити місцем зберігання арештованого майна - камеру зберігання речових доказів ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його участі.

ОСОБА_4 , як власник вилученого майна, долучив заяву, якою не заперечує проти накладання арешту.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі не прибуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до загальних положень Кримінального процесуального кодексу України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим законом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, що знайшло також свій розвиток і у положеннях КПК, які регламентують порядок застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Частиною першою статті 170 КПК України поняття арешту майна визначено як тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна, а також можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В силу п. 1 ч. 2, ч. 3, ч. 10 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В такому разі арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

На даному етапі суд вважає використання вказаного майна як доказу в кримінальному провадженні цілком можливим, у зв`язку з наявністю обґрунтованих підстав вважати, що вказане майно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також забезпечення проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування та запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження зазначеного майна, яке відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а тому необхідне накладення арешту на це майно.

Враховуючи принцип розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, суд дійшов висновку, що клопотання про арешт майна з метою збереження речових доказів з підстав, зазначених у клопотанні, відповідає вимогам процесуального закону, є розумним та співмірним, а відтак, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 107, 170-173, КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000033 від 14.03.2025 року за ознаками кримінального проступку передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане 19.10.2024 ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке запаковано до сейф-пакету НПУ слідче управління PSP 1022549 без права користування, розпорядження і відчуження до скасування у встановленому нормами КПК порядку.

Зберігати вищевказаний речовий доказ у матеріалах кримінального провадження №0000033 від 14.03.2025 за ознаками кримінального проступку передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Ухвала про арешт майна виконується негайно прокурором, якому необхідно вручити її копію.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: