ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/817/158/25 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

17 березня 2025 р. м. Тернопіль

Суддя судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 14.03.2025 року про відмову у задоволенні клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 та застосування щодо нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, -

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області знаходиться кримінальне провадження № 0000443 від 06.06.2023 року про обвинувачення Шеліа/SHELIA Левані/LEVANI, у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 255-1 КК України, ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 березня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінено на цілодобовий домашній арешт строком на два місяці із покладенням на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати вказану ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам кримінального процесуального закону, вважаю за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження з таких підстав.

Зі змісту апеляційної скарги слідує, що до обвинуваченого ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого прокурор просив продовжити. Вищезазначеною ухвалою суду першої інстанції клопотання адвоката ОСОБА_8 задоволено та змінено обраний ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Відповідно до вимог ч.1 ст.392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч.2 ст.392 КПК України визначено, що ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За змістом ст.422-1 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Таким чином, Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено можливості апеляційного оскарження ухвали суду про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт під час судового провадження, а згідно вимог ч.2 ст.392 КПК України оскарженню підлягають лише ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Тому посилання суду в резолютивній частині оскаржуваного судового рішення про можливість його оскарження в апеляційному порядку не ґрунтується на положеннях ч.2 ст.392 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

З огляду на викладене, приходжу до висновку про відмову у відкритті провадження, оскільки апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 подана на ухвалу суду, яка не входить до переліку ухвал, визначених у ч.2 ст.392 КПК України, які можуть бути оскаржені під час судового розгляду.

На підставі наведеного, керуючись ст. 392, 399 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.03.2025 року про відмову у задоволенні клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 та застосування щодо нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Тернопільського ОСОБА_2

апеляційного суду