Справа № 752/8305/25
Провадження №: 1-кс/752/3189/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2025 м. Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про арешт майна, у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000245 від 04.04.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в :

До слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва надійшло вказане клопотання, в якому прокурор просить накласти арешт на мобільний телефон марки «Самсунг» A, чорного кольору, який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який поміщено до спеціального пакету НПУ WAR 1220873.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні відділу дізнання Голосіївського УП ГУНП у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000245 від 04.04.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ІПНП 22044 від 04.04.2025 до Голосіївського УП ГУНП у м. Києві надійшло повідомлення про те, що 04.04.2025 близько 21:20, за адресою: м. Київ, пр. Науки, 35/3, було зупинено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з речовиною схожою на наркотичну.

Вказаний зіп-пакет з кристалоподібною речовиною білого кольору, поміщено до спеціального пакету НПУ № CRI 1020798, в присутності двох понятих.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання речовини невідомого походження, ОСОБА_4 , у невстановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше 21 год. 00 хв., 04.04.2025 перебуваючи в м. Києві по пр-т. Науки буд.35, зберігав при собі поліетиленовий зіп-пакет, з речовиною невідомого походження, яка знаходилась у останнього в упаковці від ТОВ «Нова Пошта».

Також в ході затримання гр. ОСОБА_4 було виявлено та в подальшому, під час особистого обшуку, тимчасово вилучено мобільний телефон марки «Самсунг» A, чорного кольору, який запаковано до спеціального пакету НПУ WAR 1220873, вказана процесуальна дія фіксувалась на нагрудну боді-камеру №17, вилучення проводив дізнавач ВД ОСОБА_5 .

Так, як ОСОБА_4 , відмовився від дачі будь-який показань, в силу ст. 63 Конституції України, є достатньо підстав вважати, що інформація яка знаходиться в належному мобільному телефоні останнього може містити в ньому докази причетності до вчинення кримінального проступку.

Тому для установлення істини дізнання приходить до висновку щодо прийняття рішення на накладення арешту.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, та просив його задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відтак, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання про арешт майна без участі власника майна.

Дослідивши клопотання та матеріали додані до клопотання про накладення арешту, слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення, з наступних підстав.

Так, у провадженні відділу дізнання Голосіївського УП ГУНП у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000245 від 04.04.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

04.04.2025 близько 21:20, за адресою: м. Київ, пр. Науки, 35/3, було зупинено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з речовиною схожою на наркотичну.

В ході затримання гр. ОСОБА_4 було виявлено та в подальшому, під час особистого обшуку, тимчасово вилучено мобільний телефон марки «Самсунг» A, чорного кольору, який запаковано до спеціального пакету НПУ WAR 1220873.

Вказаний мобільний телефон визнано речовим доказом у вище вказаному кримінальному провадженні.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 6 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися)для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України арешт також може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Аналізуючи вимоги клопотання у сукупності з відомостями, що містяться у матеріалах, які додані до клопотання, слідчий суддя вважає доведеним, що мобільний телефон, на арешті якого наполягає прокурор, які вилучено у ОСОБА_4 є такими, що відповідає критеріям речового доказу. Воно є тимчасово вилученим майном.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги клопотання є обґрунтованими. Арешт на вказане майно підлягає накладанню з метою його збереження як речового доказу, що відповідає ч.2 ст. 170 КПК України.

Враховуючи наведене, потреби кримінального провадження виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна, як арешт майна.

При цьому, відомостей щодо негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею на момент розгляду клопотання не встановлено.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, про необхідність задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на вилучене майно, оскільки у даному клопотанні доведено необхідність такого арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, що відповідає положенням п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК Країни.

Керуючись ст. ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Самсунг» A, чорного кольору, який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який поміщено до спеціального пакету НПУ WAR 1220873.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1