Справа 127/6766/25
Провадження 1-кс/127/3029/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

дізнавача ОСОБА_4 ,

власника майна ОСОБА_5 ,

користувач майном ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання дізнавача СД Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження № 0000037 внесеного до ЄРДР 03.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, про накладення арешту на майно, за фіксування судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання дізнавача ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що дізнавачем проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0000037 від 03.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до чергової частини Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області 01.03.2025 надійшло повідомлення від працівника СРПП Вінницького РУП ОСОБА_7 про те, що у с. Ворошилівка, на ділянці місцевості за координатами 49.046895,28.359287, виявлено двох осіб чоловічої статі, які займались незаконним рибним добувним промислом з річки Південий Буг, використовуючи рибальські сіті, чим заподіяли істотну шкоду. (ЄО №4873 від 01.03.2025)

За даним фактом 02.03.2025 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000037 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

В ході проведення огляду місця події, а саме на відкритій ділянці місцевості за координатами 49.046895,28.359287, на березі річки Південний Буг, що протікає в адміністративних межах села Ворошилівка, Гніванської територіальної громади Вінницької області, було виявлено рибальські сітки в кількості 5 штук, які були послідовно поміщені до спеціальних пакетів НПУ QYH 0069571, QYH 0069571, QYH 0069573, QYH 0069574, QYH 0069575 та вилученні. Перед упакуванням вищевказаних сіток, з них були добуті об`єкти тваринного світу, а саме: карась сріблястий 65 екземплярів, плітка 1 екземпляр та рак 1 екземпляр загальною масою 13, 98 кг, які в подальшому після перерахунку та зважування, відповідно до ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ» були випущенні в природне середовище. Поруч із сітками, на місці події були виявлені санки металеві, опечатані пломбою НПУ NPP-0006182 та вилучені. Крім того, учасник огляду місця події ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомив про те, що в автомобілі марки «ВАЗ 21213» д.н.з. НОМЕР_1 , який припаркований поруч, знаходиться пристрій для закидання рибальських сіток «торпеда» та самостійно за добровільною згодою його видав. Даний пристрій було поміщено до спеціального пакету НПУ QYH 0069576 та вилучено. Крім того, вищевказаний автомобіль було тимчасово вилучено та поміщно на спеціальний майданчик ГУНП у Вінницькій області за адресою: м. Вінниця, вул. Г. Арабея, 17.

У зв`язку із вищевказаним, є достатні підстави вважати, що відповідно до п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України, вищевказані речі використані як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберіг на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Вказані речі мають істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містять сліди злочину та можуть бути використані під час проведення судових експертиз, інших слідчих дій для з`ясування дійсних обставин події.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 Кодексу існує два шляхи приєднання речей або документів в якості речових доказів до матеріалів кримінального провадження: надання добровільно або на підставі судового рішення.

Частина 1 ст. 171 КПК України надає право прокурору, слідчому за погодженням з прокурором, звертатись до слідчого судді, суду з клопотанням про арешт майна.

Арешт вказаних речей, які вже вилучені, необхідний для попередження зміни чи знищення їх властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ними значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні.

З огляду на викладене, дізнавач просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримала у повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_5 в судовому засіданні, щодо задоволення клопотання дізнавача про накладення арешту на його автомобіль поклався на думку суду.

Користувач майном ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання дізнавача в частині накладені арешту на транспортний засіб та просив слідчого суддю не накладати арешт на автомобіль, яким він користується.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін у справі, дослідивши матеріали клопотання, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи, що вищезазначене майно являється джерелом доказів, при дослідженні яких необхідно буде встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, а також в подальшому виникне необхідність у проведенні ряду експертиз, слідчий суддя приходить до висновку, що дізнавачем доведено необхідність накладення арешту на майно вилучене 02.03.2025 під час огляду місця події на відкритій ділянці місцевості за координатами 49.046895,28.359287, на березі річки Південний Буг, що протікає в адміністративних межах села Ворошилівка, Гніванської територіальної громади Вінницької області, оскільки вони мають значення речових доказів та доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача СД Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ 21213» д.н.з. НОМЕР_1 , який був поміщений на спеціальний майданчик ГУНП у Вінницькій області за адресою: м. Вінниця, вул. Г.Арабея, 17;

- рибальські сітки в кількості 5 штук, які були послідовно поміщені до спеціальних пакетів НПУ QYH 0069571, QYH 0069571, QYH 0069573, QYH 0069574, QYH 0069575; санки металеві опечатані пломбою НПУ NPP-0006182 та пристрій для закидання рибальських сіток «торпеда», який був поміщений до спеціального пакету НПУ QYH 0069576 та передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на дізнавача СД Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 .

Арешт майна може бути скасований підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником, законним представником, іншим власником або володільцем майна, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, за їх клопотанням до суду про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя