Справа № 577/6948/24
Провадження № 1-кп/577/159/25

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 січня 2025 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотоп Сумської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта базова середня, не працюючого, раніше не судимого,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,
01.12.2024 року близько 12:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходив по вул. Свободи в с. Калинівка м. Конотоп Сумської області та біля господарства №40 побачив припаркований автомобіль марки «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 , 1996 року випуску, зареєстрований за ОСОБА_6 , що перебував у користуванні ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, реалізовуючи який ОСОБА_4 підійшов до автомобіля, та переконавшись, що його дії є таємними для оточуючих, через незачинені водійські дверцята проник до салону автомобіля. У подальшому, скориставшись ключем, який перебував у замку запалення, ОСОБА_4 запустив двигун та поїхав в місце вчинення злочину в бік с. Підлипне м. Конотоп. У цей же день о 14:05 год. ОСОБА_4 був затриманий працівниками поліції Конотопського РВП ГУНП в Сумській області в порядку ст. 208 КПК України по 1-му пров. Серафимовича в м. Конотоп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння ним кримінального правопорушення, зазначеного в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, він його в повному обсязі підтверджує. Щиро розкаюється у вчиненому.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, у суду відсутні сумніви в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого.
Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_4 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні при обставинах викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції. Роз`яснивши йому положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів (крім допиту обвинуваченого та дослідження документів, які характеризують особу обвинуваченого) стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та розглядає справу у відповідності до ст. 349 КПК України.
Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Таким чином вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно ст. 12 КК України обвинувачений вчинив нетяжкий злочин.
Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_4 , складену Конотопським районним відділом філії ДУ Центр пробації в Сумській області. Так, відповідно до досудової доповіді, ОСОБА_4 має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень небезпеки для суспільства. Можливе виправлення без ізоляції від суспільства.
Враховуючи всі ці обставини, а також виходячи з принципів індивідуалізації і співмірності заходів примусу характеру вчинених дій, суд вважає, що необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді обмеження волі.
Але, в той же час, враховуючи наявність декілька пом`якшуючих покарання обставин, характер вчинених ОСОБА_4 дій та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, висновок органу пробації, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, позицію прокурора, тяжких наслідків не наступило, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, має молодий вік, суд приходить до висновку, що за таких обставин, з урахуванням засад виваженості та справедливості, досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - покарання має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) суд визнає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і запобігання скоєнню ним нових кримінальних правопорушень можливо без ізоляції його від суспільства, призначивши йому покарання у виді обмеження волі зі звільненням від нього на підставі ст.75 КК України, якщо протягом встановленого цим вироком іспитового строку він не скоїть нових кримінальних правопорушень та виконає обов`язки передбачені ст. 76 КК України.
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».
Така міра покарання, на думку суду, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.
Крім того, покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, дозволить забезпечити належний контроль за його поведінкою.
Процесуальні витрати, що складаються з вартості проведених експертиз в сумі 2387,70 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого у відповідності зі ст. 124 КПК України на користь держави.
Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 126, 368, 370, 371 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним за ч.1 ст. 289 КК України і призначити покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації в Конотопський РВ з питань пробації в Сумській області; 2) повідомляти Конотопський РВ з питань пробації в Сумській області про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту - скасувати.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03.12.2024 року.
Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ) на користь держави процесуальні витрати в розмірі 2387,70 грн. (дві тисячі триста вісімдесят сім грн. 70 коп.).
Речові докази по справі: автомобіль «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 , 1996 року випуску, який знаходиться на штрафмайданчику Конотопського РВП повернути ОСОБА_7 ; чорну шапку з написом «Therma Glow» - повернути ОСОБА_4 ; змиви з керма автомобіля та ручки перемикання коробки передач знищити.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Конотопський міськрайонний суд Сумської області, а для обвинуваченого в той же строк після вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1