Справа №592/5688/25
Провадження №1-кс/592/2585/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , без фіксації процесуальної дії технічними засобами, розглянув клопотання дізнавача Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000347 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.03.2025 р. за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач своє клопотання мотивує тим, що 30.03.2025 р. близько 11 год. 36 хв. під час патрулювання за адресою: м. Суми, вул. Нижньосироватська, буд. 71, працівниками УПП в Сумській області жетон 0170909 було зупинено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в якого під час поверхневої перевірки при собі було виявлено згорток з білою ізострічкою в середині якого знаходилась речовина зеленого кольору невідомого походження.

30.03.2025 р. в період часу з 13 год. 02 хв. до 13 год. 08 хв. під час проведення огляду місця події було виявлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який добровільно видав:

зіп-пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору, запаковано до спец.пакету PSP 1197847.

Щодо вказаних речей необхідно провести відповідні експертні дослідження, в ході яких, можливо, буде встановлено, що ці речі вилучені законом з обігу.

В інший спосіб зберегти сліди кримінального правопорушення на тимчасово вилученому майні для проведення комплексу експертиз та прийняття вірного процесуального рішення не є можливим, тому виникла необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене майно для з`ясування обставин кримінального правопорушення.

В ході досудового розслідування встановлено, що вилучені та вищезазначені предмети можуть містити відомості та інформацію, що стосується вчинення даного кримінального правопорушення, а таким чином все вище зазначене майно є речовими доказами та відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 167 КПК України.

У судове засідання дізнавач не з`явилася.

Перевіривши клопотання та додані матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що 31.03.2025 р. у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000347 зареєстровано кримінальне провадження за ч. 1 ст. 309 КК України, досудове розслідування у якому здійснює Сумський РУП ГУНП в Сумській області.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно ч. ч. 1 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Дізнавачем доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину та є можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання дізнавача Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000347 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.03.2025 р. за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно: порошкоподібна речовина білого кольору в зіп-пакеті, запакована до спецпакету PSP 1299943.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1