УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 2703/5170/2012

провадження № 51-3752 км 18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати

Касаційного кримінального суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу начальника відділу прокуратури м. Севастополя ОСОБА_7 на ухвалу Апеляційного суду м. Севастополя від 12 листопада 2014 року стосовно

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця сел. Верхньо-Хортицьке Запорізької

області, який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 ,

засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 Кримінального кодексу України (далі - КК) (в редакції Закону № 2341-ІІІ від 04 квітня 2001 року).

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Ленінський районний суд м. Севастополя вироком від 19 червня 2013 року засудив ОСОБА_8 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК (в редакції Закону №2341-ІІІ від 04 квітня 2001 року), із застосуванням ст. 69 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на підприємствах усіх форм власності, на строк 3 роки, з конфіскацією частини майна - автомобіля «УАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який є його власністю.

На підставі ст. 54 КК позбавив ОСОБА_8 8 ранга державного службовця.

12 листопада 2013 року Апеляційний суд м. Севастополя своєю ухвалою змінив вирок місцевого суду, ухвалив уважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 2 ст. 368 КК (в редакції Закону №2341-ІІІ від 04 квітня 2001 року) із застосуванням ст. 69 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на підприємствах усіх форм власності, на строк 3 роки; згідно зі ст. 54 КК позбавив ОСОБА_8 8 ранга державного службовця; на підставі ст. 75 КК звільнив обвинуваченого від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК; у решті судове рішення залишив без змін.

За обставин, детально викладених у судових рішеннях, ОСОБА_8 визнано винним за вчинення ним злочину за таких обставин.

ОСОБА_8 з 08 лютого 2007 року був начальником Державної екологічної інспекції в м. Севастополі, тобто службовою особою, яка займає відповідальне становище, наділеною повноваженнями представника влади.

11 серпня 2010 року приблизно о 12:40 ОСОБА_8 , знаходячись у своєму службовому кабінеті на АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, отримав від власника ПП «Готель «Ярд» ОСОБА_9 хабар у розмірі 30 000 грн за надання дозволу на зняття пломб, які були встановлені на підставі акту інспекторів державної екологічної інспекції м. Севастополя від 09 серпня 2010 року про повторне опломбування технологічного обладнання котельні, свердловини № 5684 «А»,центральної електрощитової ПП «Готель «Ярд», відповідно до рішення головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища м. Севастополя № 16/09 від 25 березня 2009 року про тимчасову заборону діяльності цього приватного підприємства.

14 лютого 2014 року прокурор звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі - ВССУ), який діяв як суд касаційної інстанції, постановою від 03 березня 2014 року витребував кримінальну справу стосовно ОСОБА_8 за касаційною скаргою прокурора.

З 20 лютого 2014 року Автономна Республіка Крим та м. Севастополь є територіями, тимчасово окупованими рф у результаті збройної агресії, яка триває і дотепер, має характер міжнародного збройного конфлікту (Закон України № 1207-VII від 15 квітня 2014 року «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованих територіях України»).

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким, відповідно, внесено зміни до Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) і визначено, що судом касаційної інстанції є Верховний Суд, при цьому припинено діяльність ВССУ.

На виконання п. 4 параграфа 3 розділу 4 вказаного Закону касаційну скаргу прокурора 08 лютого 2018 року передано до Касаційного кримінального суду Верховного Суду.

З моменту витребування кримінальної справи стосовно ОСОБА_8 до 06 червня 2023 року (дати ухвалення постанови про призначення касаційного розгляду) ВССУ і Верховний Суд вживали заходів щодо її отримання.

Кримінальна справа на час касаційного розгляду до Верховного Суду не надійшла.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України № 1632-VII від 12 серпня 2014 року «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» у разі неможливості передачі матеріалів справи відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності вчинення необхідних процесуальних дій здійснюється за документами і матеріалами, поданими учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для ухвалення відповідного судового рішення.

Беручи до уваги значний час, що минув із моменту звернення прокурора до суду касаційної інстанції, зміст питань, порушених у касаційній скарзі, й особливості процедури касаційного перегляду, а також те, що в матеріалах касаційного провадження наявні копії судових рішень, зокрема, яке оскаржується, Верховний Суд дійшов висновку про можливість здійснення касаційного розгляду за документами і матеріалами, поданими прокурором, оскільки в цьому конкретному випадку таких документів і матеріалів буде достатньо для ухвалення відповідного судового рішення.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Начальник відділу прокуратури м. Севастополя ОСОБА_7 , яка брала участь у розгляді справи судом першої інстанції, не погодившись із ухвалою апеляційного суду через істотне порушення кримінально-процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону, невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого, подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу на новий апеляційний розгляд.

До початку касаційного розгляду заступник керівника прокуратури Автономної Республіки Крим та м. Севастополя ОСОБА_10 , керуючись вимогами ч. 4 ст. 384, ст. 390 КПК (в ред. 1960 року), відкликав касаційну скаргу начальника відділу прокуратури м. Севастополя ОСОБА_7 та просив закрити касаційне провадження.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор заявив про необхідність закриття касаційного провадження через відкликання заступником керівника прокуратури Автономної Республіки Крим та м. Севастополя ОСОБА_10 касаційної скарги начальника відділу прокуратури м. Севастополя ОСОБА_7 .

Захисник ОСОБА_6 підтримав позицію прокурора.

Мотиви Суду

За змістом ст. 395 КПК (в ред. 1960 року) касаційний суд перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення за наявними у справі і додатково поданими матеріалами в тій частині, в якій воно було оскаржене.

Відповідно до ст. 390 КПК (в ред. 1960 року) до початку розгляду справи в касаційному суді особа, що подала скаргу, та особи, зазначені у ч. 4 ст. 384 цього Кодексу, - щодо скарги прокурора в межах його позицій, мають право доповнити, змінити або відкликати їх, а також подати свої заперечення на скаргу, подання іншого учасника судового розгляду, додержуючись при цьому вимог ст. 355 цього Кодексу.

Положеннями ч. 4 ст. 384 КПК (у ред. 1960 року) передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, зазначені у ч. 2 ст. 383 цього Кодексу, має право подати прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої чи апеляційної інстанції, а також Генеральний прокурор України та його заступники, прокурор Автономної Республіки Крим, прокурор області, міст Києва і Севастополя, прирівнені до них прокурори та їх заступники в межах їх повноважень - незалежно від їх участі в розгляді справи судом першої чи апеляційної інстанції.

Оскільки заступник керівника прокуратури Автономної Республіки Крим та м. Севастополя ОСОБА_10 відкликав касаційну скаргу начальника відділу прокуратури м. Севастополя ОСОБА_7 , а іншими учасниками судового провадження ухвала Апеляційного суду м. Севастополя від 12 листопада 2014 року стосовно ОСОБА_8 у касаційному порядку не оскаржена, касаційне провадження на підставі ч. 2 ст. 396 КПК (в ред. 1960 року) підлягає закриттю.

Керуючись ч. 2 ст. 379, статтями 390, 395, 396КПК України (в ред. 1960 року), пунктами 11, 15 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, Суд

ухвалив:

касаційне провадження за касаційною скаргою начальника відділу прокуратури м. Севастополя ОСОБА_7 на ухвалу Апеляційного суду м. Севастополя від 12 листопада 2014 року стосовно ОСОБА_8 закрити.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3