Справа № 703/46/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

03 січня 2025 року м. Сміла

Слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла, клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 01 січня 2025 року за №0000001, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.155 КК України, погоджене прокурором Смілянської окружної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, без реєстрації, без постійного місця проживання, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 155 КК України, -

установив:

02 січня 2025 року старший слідчий СВ відділу поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 01 січня 2025 року за №0000001, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.155 КК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 , будучи повнолітньою особою, близьким родичем, а саме рідним братом по материнській лінії неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 31.12.2024 року близько 19 год. 30 хв., перебуваючи в спальній кімнаті приватного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи злочинний умисел, спрямований на вчинення дій сексуального характеру з неповнолітньою сестрою, про вік якої йому достеменно було відомо, а саме, що ОСОБА_7 не досягла 16 років, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою задоволення власної статевої пристрасті, за взаємною згодою, без застосування фізичного та психологічного насилля, а також погрози застосування до такого насилля, вчинив дії сексуального характеру, а саме здійснив вагінальне проникнення в тіло неповнолітньої ОСОБА_7 з використанням геніталій (статевого члена), чим задовольнив свою статеву пристрасть.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, повністю підтверджується зібраними в ході проведення досудового розслідування доказами.

З урахуванням зібраних по кримінальному провадженню доказів 01 січня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 155 КК України, а саме у вчиненні повнолітньою особою, близьким родичем дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням геніталій.

01 січня 2025 року ОСОБА_4 затриманий в порядку

п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 155 КК України, фактичний час затримання 00 годин 19 хвилин.

Застосування запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою обґрунтовано тим, що встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, з огляду на кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , його особу та інші обставини, існують ризики, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, а також продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється та/або вчинити нове кримінальне правопорушення.

Так, щодо існування ризику що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду слідчий у клопотанні зауважив, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 характеризуються особливою аморальністю та цинічністю вчинення, заподіюють потерпілій особі глибокі психологічні травми і можуть завдати шкоди фізичному здоров`ю особи. Також наголошує, що кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 зумовлено тяжкими наслідками для конкретної особи, а саме для потерпілої, яка являється неповнолітньою, а тому має особливий статус в кримінальному провадженні та потребує додаткового захисту. Окрім того, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 згідно ст.12 КК України є тяжкими злочином, за його вчинення санкцією ч. 2 ст. 155 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. При цьому, просив врахувати, що ОСОБА_4 є особою без постійного місця проживання та без реєстрації місця проживання, офіційно ніде не працевлаштований, не має встановленого джерела доходу. Відтак, усвідомлюючи резонансність вказаної справи, настання можливої відповідальності, останній, перебуваючи на волі, зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Щодо існування ризику незаконного впливу на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні слідчий зазначив, що у зв`язку з тим, що під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 останньому були відкриті протоколи допитів свідків у кримінальному провадженні, останній перебуваючи на волі може впливати у кримінальному провадженні на свідків та неповнолітню потерпілу шляхом умовлянь, підкупу, залякування, погроз, примусу вимагати дачу від останніх неправдивих показів або зміну уже наданих під час досудового розслідування, показань, тим самим він матиме можливість уникнення або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення. При цьому, покладення на підозрюваного процесуальних обов`язків у вигляді утримуватися від спілкуванні із свідками у вказаному кримінальному провадженні із застосуванням запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі не забезпечить запобіганню ризику, передбаченого п. 3 ст. 177 КПК України.

Існування ризику, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином обґрунтовано тим, що злочин ним вчинено відносно близької особи у підозрюваного наявні відповідні можливості, які він зможе використати для того, щоб уникнути кримінальної відповідальності та перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників кримінального провадження, створення інших умов та обставин з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Окрім того слідчий вказав, що перебуваючи на волі підозрюваний може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється,оскільки матиме можливість надалі спілкуватись та зустрічатись з потерпілою або вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки вчинення ним саме кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 155 КК України свідчить про наявність в нього стійкої аморальної поведінки та схильності до вчинення нових злочинів, небажання ставати на шлях виправлення. Викладені обставини, на переконання слідчого вказують про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється та/або вчинити нове кримінальне правопорушення.

Відтак, з метою недопущення перешкоджання встановленню істини в кримінальному провадженні, слідчий за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням та вважає, що запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу неможливо.

Водночас у поданому клопотанні слідчий наголошує, що вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» пов`язане з домашнім насильством, та порушує права та свободи неповнолітньої потерпілої, що гарантуються Конституцією України та Законом України «Про охорону дитинства». Відтак, просив з урахуванням положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не визначити розмір застави підозрюваному у даному кримінальному провадженні.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала та зазначила, що на даному етапі слідства зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.155 КК України. При цьому, з огляду на кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , його особу та інші обставини, існують ризики, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, а також продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється та/або вчинити нове кримінальне правопорушення, а також враховуючи особу підозрюваного, який є особою без постійного місця проживання та без реєстрації місця проживання, офіційно ніде не працевлаштований, не має встановленого джерела доходу, відтак міцних соціальних зв`язків не має, вважає, що будь-який з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що висновки сторони обвинувачення про наявність ризиків є передчасними та поспішними, тому такі ґрунтуються на припущеннях. Вказав, що його підзахисний має постійне місце проживання, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, проживає разом з батьками, має рідних. Відтак має міцні соціальні зв`язки. Раніше був зареєстрований і проживав по АДРЕСА_2 . Зазначив також, що в разі обрання його підзахисному більш м`якого запобіжного заходу, останній надалі зобов`язується за першою вимогою прибувати до слідчого та суду, наміру вчиняти тиск на свідків та інших учасників справи не має, зобов`язався активно сприяти розслідуванню справи. Таким чином, своєю поведінкою ОСОБА_4 зможе довести обґрунтованість довіри до нього, відсутність ризиків, та можливе застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу. Просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання або ж домашнього арешту, при цьому виявивши довіру та гуманність до підзахисного поклавши на нього певні обов`язки, надати останньому можливість з`являтись за першою вимогою до слідчого, прокурора та суду.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника та просив обрати йому менш суворий запобіжний захід, що не пов`язаний з триманням під вартою.

Слідчий суддя, врахувавши доводи прокурора, заслухавши позицію учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Діючим кримінально-процесуальним законом передбачено застосування запобіжних заходів з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання будь-яким спробам перешкоджання проведення досудового розслідування та судового провадження (ризики). Крім того, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри вчинення особою кримінального правопорушення (ст. 177 КПК України).

Стаття 178 КПК України зобов`язує суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, визначених у статті 177 КПК України, на підставі наданих сторонами матеріалів кримінального провадження оцінити в сукупності всі обставини, що можуть вплинути на прийняття цього рішення, перелік яких, крім іншого, міститься у частині 1 вказаної норми.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують таку ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні слідчого, прокурора. Частина 5 вищевказаної статті передбачає, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно зі статтею 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосовується виключно у випадках, передбачених частиною 2 статті 183 КПК України.

Пунктом 4 ч.1 ст.178 КПК України встановлено, що під час обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, включаючи міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців.

За правовими позиціями Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра» це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Наявність обґрунтованої підозри є обов`язковим елементом застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування (досудового розгляду кримінальної справи).

У справі «Кавала проти Туреччини» (заява 28749/18, рішення від 10.12.2019) Європейський Суд з прав людини констатував, що не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування

Зазначене свідчить про те, що на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя не може надавати оцінку «обґрунтованості підозри» в розрізі оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.

Так, при прийнятті рішення, слідчий суддя враховує, що 01 січня 2025 року до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за №0000001, за попередньою кваліфікацією - ч. 2 ст. 155 КК України за обставинами, вказаними слідчим у клопотанні.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 155 КК України кримінальна відповідальність за даною статтею настає за вчинення повнолітньою особою дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, анальним або оральним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням геніталій, іншого органу чи частини тіла або будь-якого предмета, вчинені близькими родичами або членами сім`ї, особою, на яку покладено обов`язки щодо виховання потерпілої особи або піклування про неї, або якщо вони поєднані з наданням грошової чи іншої винагороди потерпілій особі чи третій особі або з обіцянкою такої винагороди, або якщо вони спричинили безплідність чи інші тяжкі наслідки та карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

01 січня 2025 старшим слідчим слідчого відділення відділу поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_6 складено повідомлення про підозру, яке погоджене прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , відповідно до якого, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.155 КК України, за обставин, які викладені у клопотанні слідчого.

01 січня 2025 року о 17 год. 00 хв. року ОСОБА_4 , за участі його захисника адвоката ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.155 КК України, а саме у вчиненні повнолітньою особою, близьким родичем дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням геніталій.

Відповідно до п.175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених пунктом 1 частини першої статті 194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відомості, викладені у копіях: витягу з ЄРДР від 01 січня 2025 року за №0000001; рапорту старшого інспектора-чергового ЧЧ СМ ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 від 31 грудня 2024 року; протоколу огляду місця події від 01 січня 2025 року; письмових пояснень ОСОБА_7 від 31 грудня 2024 року; медичної довідки лікаря-гінеколога від 31 грудня 2024 року; довідки-характеристики, виданої головою кварт кому від 01 січня 2025 року; письмових пояснень ОСОБА_4 від 31 грудня 2024 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 01 січня 2025 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 01 січня 2025 року; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01 січня 2025 року; протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_4 свідчать про обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.155 КК України.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України класифікуються як тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, відтак, відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Під час судового розгляду, прокурор та слідчий, як на підставу обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначили, зокрема, про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 та 5 ст.177 КПК України.

Слідчий суддя погоджується з вищевказаними доводами прокурора та слідчого, та вважає, що в ході розгляду даного клопотання встановлено наявність передбачених законом обставин, які пов`язані з необхідністю обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_4 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.155 КК України, достовірно усвідомлюючи суворість можливого призначення йому покарання за злочин, у вчиненні якого підозрюється, у разі доведеності його вини, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому кримінальному провадженні; продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється та/або вчинити нове кримінальне правопорушення а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому слідчий суддя враховує, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 характеризуються особливою аморальністю та цинічністю вчинення, могло заподіяти потерпілій особі глибокі психологічні травми та можуть завдати шкоди фізичному здоров`ю особи. Окрім того, кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 зумовлено тяжкими наслідками для конкретної особи, а саме для потерпілої яка являється неповнолітньою, а тому має особливий статус в кримінальному провадженні й потребує додаткового захисту.

При цьому, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 усвідомлюючи резонансність вказаної справи, настання можливої відповідальності, останній, перебуваючи на волі, зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Окрім того, враховуючи, що злочин вчинено відносно близької особи у підозрюваного наявні відповідні можливості, які він зможе використати для того, щоб уникнути кримінальної відповідальності та перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників кримінального провадження, створення інших умов та обставин з метою уникнення кримінальної відповідальності. Також, перебуваючи на волі підозрюваний може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки матиме можливість надалі спілкуватись та зустрічатись з потерпілою або вчинити нове кримінальне правопорушення.

Згідно п.4,5 ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 на своєму утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, не працевлаштований, не має встановленого джерела доходу ,не одружений, не має постійного місця проживання та реєстрації, відтак слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків.

Таким чином, під час судового розгляду, прокурором у повній мірі доведені обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі або при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, тому, приймаючи до уваги відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи обставини кримінального провадження, оскільки злочин вчинено щодо неповнолітньої особи, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення підозрюваному застави.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шестидесяти днів.

Відповідно до ч.2 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, 01 січня 2025 року о 00 год. 19 хв..

Таким чином, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 необхідно рахувати з 01 січня 2025 року.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 331, 372 КПК України,-

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Строк тримання під вартою рахувати з 01 січня 2025 року по 01 березня 2025 року включно.

Підозрюваний ОСОБА_4 , для виконання ухвали слідчого судді, підлягає направленню до Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор».

Виконання ухвали слідчого судді, в частині доставки підозрюваного ОСОБА_4 до місця утримання під вартою Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», покласти на відділ поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області.

Копію ухвали направити до відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», вручити підозрюваному, захиснику, слідчому та прокурору.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного, підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений о 14 годині 00 хвилин 06 січня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1