Справа № 459/1964/22
Провадження № 1-кп/459/198/2023
УХВАЛА

судового засідання

19 березня 2025 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шептицькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000293 від 02.05.2022, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

14.11.2023 на підставі ухвали Львівського апеляційного суду від 24.10.2023, до суду надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000293 від 02.05.2022.

27.01.2025 ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, починаючи з 27 січня 2025 року по 27 березня 2025 року включно.

Прокурор подав клопотання про продовження стосовно обвинуваченого строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, так як обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не відпали, а попередньо обраний строк тримання під вартою спливає.

Обвинувачений у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу заперечив, просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вислухавши думки учасників справи, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку.

Згідно із ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою подано з дотриманням вимог ст. 184 КПК України.

Обґрунтована підозра у вчинені ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень існує й надалі.

Виклад обставин, котрі прокурор навів як свідчення того, що попередні ризики не зменшилися, суд вважає обґрунтованими з таких міркувань. Об`єкт посягання кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 ; обставини та характер вчинення останніх, вид і тяжкість кримінально-правової санкції за інкриміновані діяння; вік та стан його здоров`я; сімейний стан у своїй сукупності дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спроби: 1) переховуватися від суду; 2) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вищезазначені обставини вказують на те, що більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України та виконання покладених на обвинуваченого обов`язків.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_4 , строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд вважає, що наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строків тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу на даний час не змінилися, тому суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України, а тому клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою слід задовольнити.

Поряд з цим, у відповідності до ст. 183 КПК України, суд вважає, що достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків буде розмір застави у 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90840,00 грн.

Керуючись ст.ст. 183, 314-316 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, починаючи з 19 березня 2025 року по 17 травня 2025 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). (Отримувач коштів: ТУ ДСА України в Львівській області. Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26306742. Банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ. Рахунок отримувача: UA0000757.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документа із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Львівській області коштів, має бути наданий уповноваженій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово, прокурора та Червоноградський міський суд Львівської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі внесення застави на обвинуваченого покласти наступні обов`язки: 1) прибувати на виклики суду; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрована чи проживає, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання; 4) за наявності, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі, якщо обвинувачений ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, заставу буде звернуто в дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1