Справа № 357/3152/25
У Х В А Л А

про арешт майна

12 березня 2025 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні № 0000628, яке внесене до ЄРДР 08 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

У С Т А Н О В И В:

згідно із вищезазначеним клопотанням, прокурор ОСОБА_3 зазначав, що 07 березня 2025 року о 19:47 год. трапилася дорожньо-транспортна пригода, у ході якої водій ОСОБА_4 керуючи автомобілем «MAN F2001», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку м. Біла Церква на 68-му кілометрі автодороги «Київ-Одеса», в крайній правій смузі, не вибравши безпечної швидкості та інтервалу, допустив зіткнення з трактором «Беларус», н.з. НОМЕР_2 , з причепом «Amazon», під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухався попереду в попутному напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження.

Власником трактора марки «БЕЛАРУС», р.н. НОМЕР_2 , з причепом без д.н.з., номер рами НОМЕР_3 є ПСП «Агрофірма «Світанок».

08 березня 2025 року вказаний трактор та причеп визнані речовими доказами.

З ними необхідно провести інженерно-технічну та судово-трасологічну експертизи, а також слідчий експеримент.

Його повернення може призвести до його приховування, пошкодження, знищення або псування та унеможливить використання, як речового доказу та проведення необхідних судових експертиз та слідчого експерименту.

Отож, з метою збереження речових доказів, прокурор ОСОБА_6 просив:

- накласти арешт на майно, яке вилучене 07 березня 2025 року, під час огляду місця події, а саме трактор марки «БЕЛАРУС», р.н. НОМЕР_2 з причепом без д.н.з., номер рами НОМЕР_3 , власником яких є ПСП «Агрофірма «Світанок»;

- заборонити використовувати вказане майно за призначенням, а також розпоряджатися ним будь-яким чином до прийняття рішення у кримінальному провадженні.

У ході розгляду, прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання, за підстав та обставин, які наведені у ньому.

Натомість, слідчий суддя ухвалив рішення про проведення розгляду за відсутності представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання ПСП «Агрофірма Світанок», оскільки відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України,його неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна, а він надав заяву, де просив розглядати клопотання за його відсутності.

Слідчий суддя заслухавши прокурора, дослідивши надані ним матеріали, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про арешт майна.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Вимогами ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя повинен враховувати:

- правову підставу для арешту майна;

- можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні;

- розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;

- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

- наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

До того ж, на виконання вимог ч. 3 ст. 132 КПК України, слідчий суддя має перевірити:

- чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- чи потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

- чи може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Вирішуючи клопотання, в межах заявлених вимог, слідчий суддя установив, що Білоцерківським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000628, яке внесене до ЄРДР 08 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно з витягом, предметом досудового розслідування є дорожньо-транспортна пригода, яка трапилася 07 березня 2025 року о 19:47 год., у ході якої водій ОСОБА_4 керуючи автомобілем «MAN F2001», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку м. Біла Церква на 68-му кілометрі автодороги «Київ-Одеса», в крайній правій смузі, не вибравши безпечної швидкості та інтервалу, допустив зіткнення з трактором «Беларус», н.з. НОМЕР_2 , з причепом «Amazon», під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухався попереду в попутному напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження.

Згідно з протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 07 березня 2025 року, за результатами огляду місця події 65-й км автодороги «Київ-Одеса» виявлені та вилучені трактор марки «БЕЛАРУС», р.н. НОМЕР_2 , з причепом без д.н.з., номер рами НОМЕР_3 , на яких зафіксовані механічні пошкодження.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отож, трактор марки «БЕЛАРУС», р.н. НОМЕР_2 , з причепом без д.н.з., номер рами НОМЕР_3 , відповідають ознакам речових доказів, оскільки містять на собі отримані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пошкодження.

Своєю чергою, відповідно до постанови про визнання речовим доказом та приєднання його до кримінального провадження від 08 березня 2025 року, вони визнані речовими доказами.

Слідчий суддя погоджується, що іншим чином, аніж шляхом накладення арешту на трактор та причепу, забезпечити їх збереження, як речових доказів неможливо, оскільки з ними будуть проводитися експертизи та слідчий експеримент, а тому необхідно забезпечити їх збереження в стані, який існував на момент дорожньо-транспортної пригоди.

Слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий спосіб втручання у право власності власника майна, а наслідки для нього, які настануть внаслідок арешту є виправданими. У даному випадку необхідність виконання завдання кримінального провадження, зокрема забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, переважає приватний інтерес власника майна.

Отож, виходячи з викладеного, враховуючи вимоги розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя вважає за необхідне: накласти арешт на майно, яке вилучене 07 березня 2025 року, під час огляду місця події, а саме трактор марки «БЕЛАРУС», р.н. НОМЕР_2 , з причепом без д.н.з., номер рами НОМЕР_3 , власником яких є ПСП «Агрофірма «Світанок», заборонивши його використання та розпоряджання ними.

Керуючись ст. 170-175, 309-310 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 07 березня 2025 року, під час огляду місця події, а саме трактор марки «БЕЛАРУС», р.н. НОМЕР_2 , з причепом без д.н.з., номер рами НОМЕР_3 , власником яких є ПСП «Агрофірма «Світанок», заборонивши використовувати вказане майно за призначенням, а також розпоряджатися ним будь-яким чином до прийняття рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, безпосередньо до Київського апеляційного суду, протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала виконується негайно слідчим, прокурором.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1