УХВАЛА

Справа № 569/24914/23

1-кс/569/8466/24

16 грудня 2024 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю адвоката ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру від 12 вересня 2024 року у кримінальному провадженні №0000102 від 04.12.2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 звернувся до Рівненського міського суду із скаргою скасування повідомлення про підозру від 12 вересня 2024 року у кримінальному провадженні №0000102 від 04.12.2023 року, в якій просить скасувати повідомлення про підозру від 12 вересня 2024 року ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000102 від 04.12.2023 року, зобов`язати прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України обласної прокуратури ОСОБА_5 внести до ЄРДР №0000102 від 04.12.2023 року відомості про скасування підозри відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування скарги вказав, що 12 вересня 2024 року слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області майор поліції ОСОБА_6 у межах кримінального провадження №0000102 від 04.12.2023 року повідомлено ОСОБА_4 про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, а саме у неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків, через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.

Повідомлення про підозру погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України обласної прокуратури ОСОБА_5 .

Щодо службових обов`язків ОСОБА_4 як директора Комунального підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Рівненської обласної ради, слід зазначити наступне: а) нормативно-правовим актом, яким визначається компетенція директора Комунального підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Рівненської обласної ради є Статут КП «ОЦЕМД та МК» РОР (затверджений рішенням Рівненської обласної ради від 02.06.2021 року №177) Додаток №4, а також Контракт №229 від 11.03.2021 року Додаток №5.; б) Обов`язки, які директор мав виконувати у відповідних умовах: п.6.3, п.6.4 Статуту керівництво поточною діяльністю Центру здійснює Директор.; п.6.8.5 Статуту до компетенції Керівника відноситься організація ведення обліку, звітності, внутрішнього контролю.

Пунктом 6 Контракту №229 від 11.03.2021 року передбачено, що Керівник підприємства зобов`язаний: організовувати належне виконання завдань, передбачених Статутом, та укладених договорів про медичне обслуговування; забезпечити відповідність матеріально-технічної бази підприємства встановленим законодавством вимогам; забезпечувати належне виконання вимог законодавства у сфері публічних закупівель; забезпечити дотримання підприємством вимог законодавства про охорону праці, санітарно-гігієнічних та протипожежних норм і правил, створення належних умов праці.

Натомість, з повідомленої 12 вересня 2024 року ОСОБА_4 підозри не вбачається, які саме обов`язки та в якому обсязі мій підзахисний не виконав/неналежним чином виконав та чи мав він реальну можливість виконати ці обов`язки в умовах які склалися та у чому саме виявилися допущені особою порушення службових обов`язків.

У повідомленні ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий вказує, що ОСОБА_4 не здійснив: внутрішнього контролю за роботою завідувача складу КП «ОЦЕМД та МК» РОР ОСОБА_7 та не організував належне приймання-передачі Товару по якості.

Директором КП «ОЦЕМД та МК» РОР ОСОБА_4 , здійснювалися всі належні заходи, щодо внутрішнього контролю підприємства.

Слід зауважити, що у службових обов`язках директора КП «ОЦЕМД та МК» РОР ОСОБА_4 відсутні обов`язки, щодо безпосереднього прийняття Товару, складання акту про виявлені дефекти, перевірки комплектності, відповідності торговельній назві та якості Товару тощо.

Після того, як Товар було доставлено до складу КП«ОЦЕМД та МК» РОР його розприділили на відповідні територіальні станції та підстанції на підтвердження чого наявні Накладні на переміщення.

Про те, що поставлене ТОВ «УМТК ТРЕЙД» взуття не належної якості моєму підзахисному ОСОБА_4 стало відомо після його виклику до СУ ГУНП в Рівненській області для допиту у якості свідка, у ході якого йому повідомили, що у рамках даного кримінального провадження була проведена судова товарознавча експертиза за результатами якої було встановлено, що взуття, яке було вилучене 04.01.2024 року у приміщенні КП «ОЦЕМД та МК» РОР не відповідає вимогам ДСТУ.

Претензійно-позовна робота проведена КП «ОЦЕМД та МК РОР», щодо відшкодування завданих збитків ТОВ «УМТК ТРЕЙД» внаслідок поставки останніми товару, що не відповідає умовам договору від 29.08.2023 року №143:

Вважаємо, що Договір №143 від 29.08.2023 року укладений між КП «ОЦЕМД та МК» РОР та ТОВ «УМТК ТРЕЙД» (Додаток №№8) носить суто цивільно/господарсько-правовий характер.

Вважають, що в даному випадку між КП «ОЦЕМД та МК» РОР директором якого є мій підзахисний - ОСОБА_4 та ТОВ «УМТК ТРЕЙД» склалися цивільно-правові (господарські) відносини, під час яких ТОВ «УМТК ТРЕЙД» допустило порушення цивільно-правових зобов`язань.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 подану скаргу підтримав, просив задоволити та скасувати повідомлення про підозру.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги та вказали, що вимоги встановлені главою 22 КПК України виконано, у підозрі викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 . Крім того, описано об`єктивну сторону складу злочину у повідомленні про підозру ОСОБА_4 з прямим посиланням на нормативні акти якими визначаються компетенція службової особи і коло службових обов`язків, покладених на неї цим актом; які саме обов`язки, в якому обсязі та порядку вона повинна була виконувати у відповідних умовах; чи мала вона реальну можливість належним чином виконати ці обов`язки в умовах, що склалися, а саме: ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України від 16.01.2003 № 436-IV із змінами; ст. 629 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435-IV із змінами, п.п. 2.1 - 2.4, п. 5.3, п. 5.5, п. 5.6, п. 6.3.2 Договору № 143 від 29.08.2023; п. 6.8.5, п. 6.3, п. 6.8, Статуту КП ОЦЕМД та МК РОР; п. 6, п.п. 3 п. 21 Контракту від 11.03.2021 № 229.

Одночасно з цим роз`яснюю поняття «Внутрішній контроль» це система заходів, визначених керівництвом підприємства та здійснюваних на підприємстві з метою найбільш ефективного виконання усіма працівниками своїх обов`язків щодо забезпечення та здійснення господарських операцій [1]. Господарська операція, відповідно до Закону про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, представляє собою подію або дію, яка призводить до змін у структурі активів та зобов`язань, а також власного капіталу підприємства. Внутрішній контроль являє собою організований підприємством процес перевірки виконання і забезпечення реалізації всіх управлінських рішень в області господарської діяльності з метою реалізації стратегії підприємства.

Сторона захисту вказує, що у завідувача складу під час прийняття Товару були наявні сертифікати якості (для позиції №2) та інші документи для позиції №1 (Протоколи лабораторних випробувань, та висновок державної саніторно-епідеміологічної експертизи), які були надані ТОВ «УМТК ТРЕЙД» до тендерної пропозиції про що вона також зазначала у ході допиту у якості свідка. Однак, з січня 2024 року по теперішній час стороною захисту не надані зазначені сертифікати якості та протоколи випробувань, окрім цього встановлено, що взуття не містило жодного маркування, що навіть при наявності будь якого сертифікату якості чи протоколу випробування унеможливлює встановити приналежність отриманого взуття наданому на нього сертифікату якості. Саме відсутність сертифікатів якості та відсутність маркування на взутті вказують на порушення умом Договору оскільки, відповідно до п. 2.1 розділу ІІ Договору «Якість товарів», Постачальник гарантує якість Товару, що є предметом договору. Товар, що постачається, повинен мати необхідні інструкції (настанови) української мовою, супроводжуватися документами щодо найменування (в т.ч. торгівельного), комплектації, тощо. Також, згідно з п. 2.2 розділу ІІ Договору «Якість товарів», Постачальник повинен поставити Замовнику товар, якість якого відповідає затвердженим стандартам України та/або технічним умовам підприємства-виробника, затвердженим на цю продукцію та мати відповідний сертифікат якості (якщо це передбачено законодавством України), також товар повинен відповідати умовам Специфікації, яка обов`язково містить вимоги до товару передбачені тендерною документацією. Постачальник повинен передати (поставити) Покупцю товар, якість якого відповідає вимогам ДСТУ, що має бути підтверджено відповідними сертифікатами.

Також, Відповідно до Посадової інструкції «Завідувача складу» КП «ОЦЕМД та МК» РОР пункт 1.3.: Завідувач складу в своїй діяльності безпосередньо підпорядкований заступнику директора Центру з технічних питань та керується виробничими інструкціями, правилами та положеннями обліку, видачі та збереження матеріальних цінностей, а також інструкціями з охорони праці та пожежної безпеки. Однак у п.2.1 посадової інструкції заступника директора Центру з технічних питань зезначено, що він зобов`заний дiйснювати керiвництво технiчними пiдроздiлами, якi безпосередньо йому пiдпорядковуються: служби енергетики, опалення, газу, вентиляцiї, водопровідно-каналiзацiйна служба, автомобiльно-експлуатацiйний вiддiл, експлуатацiї та ремонту будiвель, iнженер-метролог. Так слідством встановлено, що згідно наданих документів в обов`язки заступника директора Центру з технічних питань не входить керівництво над завідувачем складу. Встановлено, що ОСОБА_4 ні письмово ні усно не давав жодній особі жодної вказівки щодо здійснення контролю над роботою завідуючої складу ОСОБА_7 під час прийому передачі взуття. У відповідності до п. 6.3, п. 6.8 Статуту КП ОЦЕМД та МК РОР, затвердженого рішенням Рівненської обласної ради від 02.06.2021 № 177 та п.п. 3 п. 21 Контракту № 229 відповідальність за виконанням умов Договору від 29.08.2023 № 43 несе директор КП ОЦЕМД та МК РОР ОСОБА_4 .

Крім цього, відсутність маркування на взутті службовим особам КП «ОЦЕМД та МК» РОР стало відомо 04.01.2024, оскільки слідчим було вручено копію протоколу, де було зазначено, що вилучене взуття не містить маркування. Для встановлення ознак, що взуття не відповідає умовам договору, достатньо було лише однієї умови відсутності маркування, що можливо встановити без залучення експерта, незважаючи на це претензійно-позовна робота до ТОВ «УМТ ТРЕЙД» розпочалася лише після повідомлення ОСОБА_4 повідомлення про підозру.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного Закону. Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вищевказаних процесуальних норм. Із поданої скарги вбачається, що фактично підставами для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_4 його захисник вважає те, що на момент повідомлення докази вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України були відсутні.

Однак, перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з урахуванням положень ст.17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303КПК України на стадії досудового розслідування.

Це може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх належності та допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий. Визнання ж доказів неналежними та недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.

Слідчий суддя зазначає, що на стадії досудового розслідування він може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 Рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява N 42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011)), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

Як встановлено при розгляді скарги, за своїм змістом повідомлення про підозру відповідає вимогам ст.277КПК України. При врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконливого висновку, що ОСОБА_4 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України. Слідчий суддя відкидає аргументи сторони захисту про відсутність обґрунтованих підстав для повідомлення ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, з посиланням на практику Європейського суду з прав людини. Слідчий суддя зазначає, що відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ, існують різні критерії доведеності, необхідні для звинувачення (як правило, доведеність за відсутності обґрунтованих сумнівів) та переслідування (як правило, обґрунтована підозра у скоєнні злочину) особи. Отже, можуть бути звичайно такі випадки, коли обґрунтована підозра не призводить у результаті судового розгляду до засудження особи за відсутності обґрунтованих сумнівів. Однак, у таких ситуаціях держава має законний інтерес забезпечити, аби особи, щодо яких існує обґрунтована підозра у скоєнні злочину, не намагались ухилитися від правосуддя або підірвати належне проведення судового розгляду, у ході якого має бути розглянуто питання про їхню винність або невинність («Справа Lavrechov проти Чеської республіки», рішення від 20.06.2013, заява № 57404/08, п. 50).

Інші доводи, викладені у скарзі, не є такими, що беззаперечно свідчать про невідповідність прийнятого процесуального рішення повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 12.09.2024 року за ч. 2 ст. 367 КК України.

Відповідно до положень ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором, а також цією статтею визначено вимоги, яким це повідомлення має відповідати. Слідчий суддя зазначає, що зміст повідомлення про підозру ОСОБА_4 узгоджується з вимогами вказаної статті. Крім того, під час досудового розслідування у повідомленні зазначається стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, які відомі на момент здійснення повідомлення про підозру. При цьому, слідчим суддею на даній стадії провадження не перевіряється наявність всіх елементів складу кримінального правопорушення, наведені у повідомленні про підозру обставини мають бути достатніми вважати, що особа могла вчинити вказане кримінальне правопорушення. У зв`язку із вищевикладеним слідчий суддя приходить до висновку, що при здійсненні повідомлення про підозру органом досудового розслідування було дотримано вимоги положень ст. ст. 276-278 КПК України, а тому скарга захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, «обґрунтованість підозри, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 року, § 57).

Отже, на стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011року), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Згідно ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи, те що повідомлення про підозру ОСОБА_4 , відповідає вимогам ст.ст.276, 277, 278 КПК України, органом досудового розслідування дотримання вимого ст.276-278 КПК України, за таких обставин скарга адвоката ОСОБА_3 про скасування повідомлення про підозру від 12 вересня 2024 року - задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 276, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру від 12 вересня 2024 року у кримінальному провадженні №0000102 від 04.12.2023 року - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_8