Справа № 445/182/25
Провадження № 1-кс/445/199/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2025 року слідчий суддя Золочівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області клопотання слідчого СВ Золочівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби відносно підозрюваного :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, розлученого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 від 08.01.2025 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

в с т а н о в и в :

до слідчого судді Золочівського районного суду Львівської області звернувся слідчий СВ Золочівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 263 КК України.

Вказане клопотання погоджено прокурором Буського відділу Золочівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_7 .

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що у провадженні слідчого відділення Золочівського РВП ГУНП у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016 від 08.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , не маючи відповідного дозволу на носіння, зберігання, придбання та збут бойових припасів, у вересні-жовтня 2024 року, точної дати та часу слідством не встановлено, знаходячись в лісовому масиві, що розташований поблизу населеного пункту с. Підлисся, Золочівського району, Львівської області без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 року та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної холодної зброї, пристроїв вітчизняного виготовлення для відстрілу набоїв з гумовими, або аналогічними якостями, метальними снарядами несмертельної дії, та указаних набоїв, а також боєприпасів до зброї або вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС № 622 від 21.08.1998 року придбав, а саме привласнив знайдені корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 (іноземного виробництва), запал УЗРГМ (UZRGM іноземного виробництва), які у сукупності являються бойовим припасом, а саме: оборонною осколковою ручною гранатою Ф-1 (іноземного виробництва), наступальну осколкову ручну гранату РГД-5 та наступальну осколкову гранату М67, які являються бойовими припасами, після чого, того ж дня переніс вказані бойові припаси на територію господарства за місцем свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 де незаконно зберігав, без передбаченого законом дозволу до 22.01.2025.

У подальшому, продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел на збут бойових припасів, ОСОБА_5 , не маючи відповідного дозволу на носіння, зберігання, придбання та збут таких припасів, маючи реальну можливість добровільно їх видати органам влади, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого протиправного діяння, 22.01.2025 в період часу з 11:56 годин по 12:07 годин знаходячись поблизу зупинки громадського транспорту у с. Янгелівка Золочівського району Львівської області, неподалік автодороги М-06 сполученням Київ-Чоп, умисно збув, а саме: оплатно реалізував ОСОБА_8 (особі зі зміненими анкетними даними) корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 (іноземного виробництва), запал УЗРГМ (UZRGM іноземного виробництва), які у сукупності являються бойовим припасом, а саме: оборонною осколковою ручною гранатою Ф-1 (іноземного виробництва); наступальну осколкову ручну гранату РГД-5 та наступальну осколкову гранату М67, які являються бойовими припасами.

В якості оплати за отримані бойові припаси ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 6000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у придбанні, зберіганні, носінні та збуті бойових припасів, без передбаченого законом дозволу тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

18.02.2025 ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Слідчий вказує, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 09.01.2025, протоколом огляду місця події від 22.01.2025, протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 22.01.2025, висновками експертів від 30.01.2025, протоколом про результати проведення НСРД від 04.02.2025, протоколом про результати проведення контролю за вчиненням злочину від 23.01.2025, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 20.02.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження.

У поданому клопотанні слідчий зазначає, що ОСОБА_5 може здійснити спроби ухилятись від органів досудового розслідування та суду, здійснювати вплив на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

В судовому засіданні прокурор та слідчий заявлене клопотання підтримали, надали пояснення аналогічні доводам клопотання, просять таке задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 проти своєї причетності до вчинення інкримінованих йому дій не заперечив, як і щодо задоволення клопотання слідчого.

Заслухавши доводи прокурора та слідчого на підтримання заявленого клопотання, думку підозрюваного, дослідивши надані сторонами докази та матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.

Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, до реєстру за № №0000016 від 08.01.2025 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення.

18.02.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно повідомленої підозри, ОСОБА_5 підозрюється у придбанні, зберіганні, носінні та збуті бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, за обставин, що викладені вище.

Про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до неправомірних дій та обґрунтованість його підозри у вчиненні інкримінованого йому діяння свідчать докази долучені до матеріалів клопотання та досліджені в судовому засіданні, а саме протоколи допиту свідків, протокол огляду місця події, висновками експерта, які підтверджують, що віднайдені у підозрюваного речі є боєприпасами, протоколом за результатами НСРД, показаннями, наданими підозрюваним в судовому засіданні.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

За приписами ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були надані органом досудового розслідування, та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, не може вважатись не обґрунтованою, а докази, надані органом досудового розслідування, є, на даний час, досить вагомими, щоб свідчити про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Щодо застосування заявленого запобіжного заходу саме у виді домашнього арешту, та вирішуючи питання про існування передбачених ст. 177 КПК України, ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя, зазначає таке.

Згідно з ч.2 ст.181 КПК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Інкриміноване підозрюваному правопорушення передбачає застосування покарання у виді позбавлення волі, тобто домашній арешт, як запобіжний захід, може бути застосований до підозрюваного ОСОБА_5 .

Слідчий суддя погоджується із доводами органу досудового розслідування, про те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема з високим ступенем ймовірності підозрюваний може ухилятися від явки до органу досудового розслідування та суду, зважаючи на тяжкість вчиненого злочину у якому він підозрюється, перешкоджати провадженню іншим чином.

За приписами ч.5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків передбачених даною нормою, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

З врахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби та покладення на ОСОБА_5 обов`язків, які передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки такі сприятимуть контролю за поведінкою підозрюваного під час строку дії запобіжного заходу, такий захід буде пропорційним переслідуваній легітимній меті.

Керуючись ст. 2, 7-9, 131, 132, 176-178, 181, 199, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

клопотання слідчого СВ Золочівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, в межах строку досудового розслідування, тобто до 18 квітня 2025 року, поклавши на нього наступні обов`язки:

- не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 22 години 00 хвилин вечора до 06 години 00 хвилин ранку наступного дня;

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на визначений ними час;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України;

- утриматися від спілкування із свідком ОСОБА_8 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

Строк дії ухвали та покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків встановити до 18 квітня 2025 року включно.

Роз`яснити підозрюваному наступне: згідно ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів, що входять до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.

Виконання ухвали доручити органам Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1