Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 491/744/24

Номер провадження: 1-кп/511/114/25

11.03.2025 року колегія суддів Роздільнянського районного суду Одеської області в складі:

судді - доповідача - ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання: ОСОБА_4

за участю:

прокурора - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (дистанційно)

представника ЮП СП Роздільнянського РВП ОСОБА_8

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання прокурора про подовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000135 від 06 квітня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Ананьїв Ананьївського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, учня 2-го курсу ДНЗ "Ананьївський аграрний професійний ліцей", проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 115, ч.1 ст.297 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених п.1,2, ч.2 ст.115, ч.1 ст.297 КК України.

Ухвалою колегії суддів від 26.09.2024 року до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

В подальшому строк дії обраного запобіжного заходу подовжувався ухвалами суду.

Судове провадження перебуває на стадії дослідження доказів сторони обвинувачення.

11.03.2025 року прокурор Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_5 подав клопотання про необхідність продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ще на 60 днів, оскільки вважає, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які були встановлені судом раніше не зменшились, та продовжують існувати, а завершити розгляд справи до спливу дії попередньої ухвали є неможливим, при цьому, інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобігання встановленим ризикам.

Стислий виклад позиції сторін відносно клопотання.

Прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 , перебуваючи в режимі відеоконференції, не заперечувала щодо подовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ще на 60 днів.

Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував свого утримання під вартою.

Висновки колегії суддів за результатами розгляду клопотання.

Заслухавши доводи прокурора, думки обвинуваченого і захисника, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання прокурора належить задовольнити з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч.2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Колегією суддів встановлено, що строк дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, спливає 14 березня 2025 року, при цьому суд знаходиться на стадії дослідження доказів сторони обвинувачення, а тому завершити розгляд кримінального провадження до вказаного строку є неможливим з об`єктивних причин.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі інші обставини.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду від 02.03.2022 року «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» при розгляді клопотань органів досудового розслідування суд використовує всі наявні документи і матеріали справи, зокрема і судові рішення у формі, в якій вони внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Вирішуючи питання продовження запобіжного заходу, суд може зважати на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену ним при вирішенні попередніх клопотань у цьому кримінальному провадженні на підставі відповідних матеріалів і не здійснювати надмірного витребування матеріалів у сторін кримінального провадження.

В даному судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема:

- ризик можливого переховування від органу досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна;

- незаконно впливати на свідків. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків, зокрема на осіб, що безпосередньо приймали участь в проведення слідчих дій, при цьому ОСОБА_6 обізнаний про те, хто саме є свідками, йому відомо про їх зовнішність та місце проживання і судом такі свідки ще не допитані;

- ризик продовжити чи вчинити інше кримінальне правопорушення, так матеріали кримінального провадження свідчать про його схильність до вживання алкогольних напоїв та наркотичних засобів.

Також судом враховується, що ОСОБА_6 злочин, якій йому інкримінується, вчинив будучі у неповнолітньому віці та стосовно своїх родичів, а саме матері та малолітньої сестри, а тому фактично залишився без родини, тобто відсутні міцні соціальні зв`язки.

Крім того, прокурором доведено недостатність застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним вище. Наявні наведені ризики є дійсними та тривають, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який.

Застосований запобіжний захід відносно обвинуваченого кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, зокрема, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення від суду вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами

(ризиками), що визначають та виправдовують потребу в обрані запобіжного

заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про

деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового

розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального

процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що

рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує

права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру

певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості,

превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд

своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі

стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких

стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду

більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Колегія суддів вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу - тримання під вартою, не відпали, стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, інші більш м`які запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу.

Відповідно до статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що стороною захисту не спростовано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про подовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому задовольнити.

Подовжити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України на строк 60 (шістдесят) днів - до 09.05.2025 року включно.

Копію ухвали направити Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України - для виконання, прокурору Роздільнянської окружної прокуратури, ОСОБА_6 - до відома.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний колегією суддів 11 березня 2025 року.

Суддя: доповідач ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3