Справа № 192/3150/24
Провадження № 1-в/192/15/25
Ухвала

Іменем України

16 січня 2025 року

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Солоному Солонянського району Дніпропетровської області клопотання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час відбуває покарання у Державній установі «Синельниківська виправна колонія (№ 94)», про застосування ст. 5 КК України у зв`язку зі змінами закону, засудженого

11 липня 2023 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ст. 126-1, ч. 3 ст. 185, ст. 395, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, за змістом якого просить застосувати до нього ст. 5 КК України, посилається на зміни закону та вступом у законну силу 11068 від 09.09.2024. Також до суду надійшла заява ОСОБА_3 про розгляд заяви без його участі.

Від начальника ВКВСР Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№ 94)» ОСОБА_4 також надійшла заява про розгляд заяви засудженого ОСОБА_3 без участі адміністрації установи.

Прокурор подав клопотання, у якому просить відмовити у звільненні ОСОБА_3 від призначеного покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 11.07.2023 за ст. 126-1, ч. 3 ст. 185, ст. 395 КК України. Посилається на те, що ОСОБА_3 вчинив крадіжку 29.10.2021 на суму 3004,32 грн, що становить більш ніж 2 НМДГ, тобто дані діяння не підпадають під дію положень ст. 5, ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України. Проводити розгляд клопотання прокурор просив без його участі.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні клопотання засудженого потрібно відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Суд звертає увагу, що номер 11068 це номер проекту Закону про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна.

09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким, зокрема були внесені зміни до ст. 51 КУпАП.

Статтею 51 КУпАП у редакції Закону від 18.07.2024 № 3886-ІХ встановлена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ ПК України передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

За змістом п.п. 169.1.1 п.169.1 ст. 169 розділу IV ПК України сума податкової пільги дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Судом встановлено, що 11 липня 2023 року Запорізьким районним судом Запорізької області ОСОБА_3 засуджений до 3 років позбавлення волі за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ч. 3 ст. 185, ст. 395, ч. 1 ст. 70 КК України. Згідно з вироком ОСОБА_3 29 жовтня 2021 року вчинив крадіжку майна на суму 3004,32 грн.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць встановлений у розмірі 2270 гривні, отже сума податкової пільги складає 1135 грн, а 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з огляду на податкову соціальну пільгу 2270 грн (1135 грн х 2).

Тобто, вартість викраденого ОСОБА_3 майна 29.10.2021 на суму 3004,32 грн була більшою 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, на засудженого ОСОБА_3 не поширюється дія Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ, яким частково декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

За таких обставин суд доходить висновку, що у задоволенні клопотання засудженого потрібно відмовити.

Керуючись ст.ст. 5, 74 КК України, ст. 539 КПК України,

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про застосування ст. 5 КК України у зв`язку зі змінами закону.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Суддя ОСОБА_1