Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/9216/24
Провадження №1-кс/552/27/25
У Х В А Л А

Іменем України

02.01.2025 м. Полтава

Слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Полтави зі скаргою на бездіяльність посадових осіб ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У скарзі зазначив, що 16 грудня 2024 року ним було подане до Головного управління національної поліції в Полтавській області повідомлення про вчинення відносно нього кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою, в якому була викладена суть правопорушення і вимога згідно зі ст. 214 КПК України невідкладно після отримання повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та почати розслідування. Повідомлення було направлено до відділу поліції №1 Полтавського районного управління поліції.

Уповноважена особа слідчого відділу райвідділу поліції №1 відповідні відомості до ЄРДР не внесла та розслідування не розпочала.

Оскільки у встановлений ст.214 КПК України строк, а саме протягом 24 годин після подання ним повідомлення про вчинення кримінального правопорушення відповідні відомості не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, скаржник просив суд визнати злочином бездіяльність працівників райвідділу поліції №1 згідно зі ст. 356, 365, 367, 369, 396 КК України. Зобов`язати уповноважених осіб слідчого відділення райвідділу поліції №1 внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за його повідомленням від 16 грудня 2024 року за статтями 182, 189, 190, 355, 364-1 КК України. Розпочати досудове розслідування по зазначених фактах умисного порушення прав людини і норм діючого законодавства. Визнати його потерпілим у кримінальному провадженні. Надати витяг з ЄРДР та повідомити його письмово про початок досудового розслідування. Притягти винних осіб до передбаченої законодавством України відповідальності.

Ухвалою слідчого судді від 25.12.2024 року відкрито провадження за даною скаргою.

В судове засідання скаржник ОСОБА_3 не з`явився, звернувшись до слідчого судді з заявою про розгляд скарги за його відсутності. У заяві також зазначив, що усі вимоги, викладені у скарзі, підтверджує і підтримує повністю.

Представник ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області в судове засідання також не з`явився будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду скарги.

Враховуючи, що скаржник звернувся до суду з клопотанням про розгляд скарги за його відсутності, а неявка слідчого, прокурора не перешкоджає розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились.

Розглянувши надані матеріали, приходжу до наступних висновків.

У статті 303 КПК України визначено порядок оскарження бездіяльності, яка може полягати, зокрема, в бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 1 розділу 3 Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 30.06.2020 № 298, унесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням строків, визначених КПК України та цим Положенням, а саме про: заяву, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення - у термін, визначений частиною першою статті 214 КПК України.

В поданій до суду скарзі ОСОБА_3 , посилаючись на ст. 303 КПК України, оскаржує бездіяльність посадових осіб ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, стверджуючи, що останнім не внесено відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за поданим ним 16 грудня 2024 року повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч. 5 ст.214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Згідно п. 1 розділу 2 Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення від 30.06.2020 № 298 до Реєстру вносяться відомості, в тому числі, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, п. 1 розділу 2 Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення заява про кримінальне правопорушення повинна містити такі відомості.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

В повідомленні про кримінальне правопорушення, поданому до ГУНП в Полтавській області від 16 грудня 2024 року, ОСОБА_3 зазначив, що 12 грудня 2024 року на поштовому відділенні він отримав лист від АТ «Полтаваобленерго» із заголовком «Протокол засідання комісії по розгляду акта про порушення споживачем ПРРЕЕ» з персональними даними його фізичної особи, у якому організована група осіб - працівників АТ «Полтаваобленерго» - у складі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за попередньою змовою вимагають сплатити суму 8612 грн. 49 коп. на рахунок АТ «Полтаваобленерго». Це є актом вимагання (ст. 189 КК України) та шахрайства (ст. 190 КК України). А також цей лист є доказом незаконного заволодіння та використання персональних даних з метою одержання неправомірної вигоди (статті 182, 364-1 КК України).

Електроустановки у його помешканні, яке є виключно житлом, а не «об`єктом споживача», немає і ніколи не було, ніяких договорів з АТ «Полтаваобленерго» ні від свого імені, ні від імені своєї фізичної особи, кредитором якої він як людина є, він не укладав і персональні дані його фізичної особи АТ «Полтаваобленерго» він не передавав, а також дозволу на обробку та передачу третім особам не надавав. Тобто ні він (людина), ні його фізична особа не є «споживачами», а отже і учасниками ринку електричної енергії. Тож, вказана вище організована група осіб нав`язує йому термін «споживач», примушуючи у такий спосіб до виконання цивільно-правових зобов`язань (ч. 3 ст. 355 КК України).

З наведеного вбачається, що у повідомленні про кримінальне правопорушення від 16 грудня 2024 року відсутня конкретна інформація щодо протиправних дій осіб. Заява не містить конкретних фактів, що свідчать про вчинення правопорушень конкретними особами.

Замість цього скаржник повідомив про отримання поштою протоколу засідання комісії по розгляду акта про порушення споживачем ПРРЕЕ, тобто виклав обставини, які свідчать про наявність у нього спору з АТ «Полтаваобленерго» з приводу нарахування останнім вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про кримінальне правопорушення є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписом ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за повідомленням є саме наявність у цьому повідомленні обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення.

Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2019 у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Отже, ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування можливо лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне внесення відомостей до ЄРДР та початок кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване.

Зміст заяви ОСОБА_3 крім викладення його незгоди з діями представників АТ «Полтаваобленерго» не містить конкретних фактичних даних щодо дій, які б свідчили про вчинення вказаними у скарзі особами кримінальних правопорушень. Натомість вказана заява містить обґрунтування незаконності, на думку скаржника, створення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), та виданих нею нормативних актів, заперечення з приводу наявності у скаржника електроустановки та з приводу визначення його статусу як споживача.

На переконання слідчого судді доводів, наведених ОСОБА_3 у поданій ним заяві про кримінальне правопорушення та скарзі, недостатньо для того, щоб розпочати кримінальне провадження стосовно вказаних посадових осіб, адже досудове розслідування розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, і не може слугувати механізмом для безпідставного переслідування осіб лише з огляду на суб`єктивні припущення заявника про вчинення ними протиправних дій.

Тому в скарга в частині вимог про зобов`язання уповноважених осіб внести відомості до ЄРДР задоволенню не підлягає.

З огляду на те, що скаржник просив слідчого суддю зобов`язати уповноважених осіб внести відомості до ЄРДР за конкретними статтями Кримінального кодексу України, слідчий суддя також вважає за необхідне зазначити, що кваліфікація правопорушення віднесена до компетенції слідчого, прокурора, які вносять відомості до ЄРДР, а не до повноважень слідчого судді, який розглядає скарну на не внесенні відомостей до ЄРДР.

Похідними від вимоги про внесення відомостей до ЄРДР є вимоги розпочати досудове розслідування, визнати скаржника потерпілим та надати йому витяг з ЄРДР.

Оскільки слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог про зобов`язання органу досудового розслідування внести відомості до ЄРДР, вказані похідні вимоги задоволенню також не підлягають.

Крім того, відповідно до ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Тому вимоги скаржника про визнання злочином бездіяльності працівників відділу поліції №1 Полтавського РУП ГУНП та притягнення винних осіб до відповідальності задоволенню не підлягають також з тих підстав, що вони суперечать приписам ч.2 ст.307 КК України, згідно якої слідчий суддя не наділений такими повноваженнями.

На підставі викладеного в задоволенні скарги ОСОБА_3 необхідно відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 303 - 307, 372 КПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1