Справа №705/6726/23
1-кп/705/536/25 ВИРОК
27.02.2025 м.Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції),
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцям. Мангліси Тетришкаройського району, Грузія, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», який має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , та проживає по АДРЕСА_2 , судимий 28.05.2024 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 4 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 125 КК України,
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, 08.09.2023 близько 10 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_3 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужої власності, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав мобільний телефон «Motorola E 13», імей 1: НОМЕР_2 , імей 2: НОМЕР_3 , який знаходився в прозорому бампер-чохлі, що належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ринкова вартість яких, з урахуванням зносу, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 4664/23 від 06.10.2023 становить: мобільний телефон «Motorola E 13» 3149,10 гривень, бампер-чохол 324,90 грн, та у подальшому ОСОБА_4 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 3474 грн.
Також він, будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , проходячи військову службу за призовом під час мобілізації на посаді стрільця-номера обслуги 1 протитанкового десантно-штурмового відділення десантно-штурмового взводу вогневої підтримки 8 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону, у військовому званні «солдат», повторно, в умовах воєнного стану 27.12.2023 близько 18 год. 00 хв., більш точний час досудовим розслідуванням встановити не вдалося, перебуваючи в приміщенні квартири, де проживає потерпіла ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_4 , в якій тимчасово перебував з дозволу потерпілої, оскільки спільно з останньою та ОСОБА_9 вживав алкогольні напої, діючи з прямим умислом на нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді утворення тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_8 , під час словесної сварки з останньою, що виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, перебуваючи біля потерпілої, наніс удари руками в область голови та обличчя останньої, після чого ОСОБА_8 впала на підлогу, потім ОСОБА_4 наніс удари ногами по тулубу потерпілої в області розташування правої нирки, внаслідок чого ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді: синців на верхніх та нижніх повіках лівого ока, садна спинки носу, осадження зовнішнього носу, садна правої вилиці, синця правої щічної ділянки, що відповідно до висновку експерта Комунальної установи «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 05-7-01/697 від 26.01.2024 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та травматичного видалення верхнього клика, що відповідно до висновку експерта Комунальної установи «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 05-7-10/128 від 20.03.2024 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, після чого покинув приміщення вказаної квартири та направився в невідомому напрямку.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях за обставин, викладених в обвинувальних актах та описовій частині вироку, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Показав, що дійсно у вказані в обвинувальних актах дати і час викрав майно у потерпілих, а також під час сварки наніс тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_8 .
Покази обвинуваченого є послідовними й логічними, відповідають фактичним обставинам справи, тому не викликають у суду сумніву.
Оскільки ОСОБА_4 повністю визнав свою вину за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 125 КК України та не оспорював фактичні обставини, викладені в обвинувальних актах, судом безсумнівно встановлена правильність розуміння ним змісту цих обставин і добровільність його позиції, суд за згодою учасників судового провадження, роз`яснивши їм положення частини третьої статті 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням документів, що характеризують особу обвинуваченого, та документів, що містять відомості про речові докази та процесуальні витрати, тобто розглянув провадження за правилами, передбаченими частиною третьою статті 349 КПК України.
Суд вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану; таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, а також в умисному легкому тілесному ушкодженні, тому засуджує його за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 125 КК України.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень; дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується неінформативно, раніше судимий, не перебуває на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога. Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, оскільки він критично оцінює свою протиправну поведінку і висловлює готовність бути покараним за вчинене, та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про доцільність засудження ОСОБА_4 до покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, та до покарання у вигляді штрафу в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання відповідає вимогам ч. 2 ст. 65 КК України, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення винної особи, запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.
Судом також встановлено, що ОСОБА_4 притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, які мали місце у вересні та грудні 2023 року, тобто до ухвалення 28.05.2024 вироку Уманського міськрайонного суду Черкаської області, яким ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, і йому призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Враховуючи викладене вище, при визначенні ОСОБА_4 остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення покарання за даним вироком покаранням за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28.05.2024, слід остаточно визначити ОСОБА_4 до відбування покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. У строк відбування покарання ОСОБА_4 слід зарахувати покарання, частково відбуте за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28.05.2024, відбування якого розпочате з моменту затримання 02.03.2024.
Під час досудового розслідування і судового розгляду запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався, з урахуванням обставин вчинених злочинів та особи винного, який наразі відбуває покарання у виді позбавлення волі, суд не вбачає підстав для застосування такого заходу на період до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
Визнати ОСОБА_4 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років;
- за ч. 1 ст. 125 КК України у видіштрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворимза вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 травня 2024 року, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
У строк відбування покарання ОСОБА_4 зарахувати покарання, частково відбуте за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28.05.2024, відбування якого розпочате з моменту затримання 02.03.2024.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дати набрання цим вироком законної сили.
Речові докази:
- коробку від мобільного телефону марки «Redmi Note 12», мобільний телефон марки «Redmi Note 12», сумку для ноутбуку «Continent», ноутбук «Lenovo», грошові кошти в сумі 1000 грн та продукти харчування, які передані власнику ОСОБА_8 під зберігальну розписку, залишити ОСОБА_8 за належністю;
- змив речовини бурого кольору, коронку з жовтого металу, слід пальця руки та первинні упакування, дактилокарту, сліди пальців рук та чотири прозорі склянки, які передано до кімнати зберігання речових доказів Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, знищити.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним у порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку; копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1