Провадження №: 1-кп/336/777/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.111 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.111 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 18.11.2024 р. кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.111 КК України, направлено на розгляд до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя.

Ухвалою від 10.02.2025 р. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продовжено запобіжний запобіжний захід у виді тримання під вартою по 10 квітня 2025 року включно.

Прокурор подав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених, оскільки продовжують існувати ризики передбачені ст. 177 КПК України, визначені в ухвалі суду при продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Захисник ОСОБА_6 , позицію якого підтримав ОСОБА_9 , просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, вказуючи на те, що тяжкість інкримінованого ОСОБА_9 злочину не може бути єдиною підставою для застосування відносно нього найбільш сувого запобіжного заходу. Всі інші ризики є припущеннями, які не ґрунтуються на доказах, а тому запобіжний захід у виді домашнього арешту зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, який вже тривалий час утримується під вартою, раніше не був засуджений, одружений, є батьком неповнолітніх дітей, має міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання.

Захисник ОСОБА_7 просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки ризики, на які посилається прокурор, ґрунтуються на припущеннях.

ОСОБА_8 підтримав думку захисника.

При вирішенні питання про продоження обвинуваченому запобіжного заходу суд керувався положеннями ст.331 КПК України, відповідно до ч. 1, 3 якої під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За змістом ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винуватою, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України про його продовження, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Відповідно до ст. 197, 199 КПК України, за клопотанням прокурора строк тримання особи під вартою може бути продовжений за наявності обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

Прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.111 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 6 ст. 176 КК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109 114-2, 258 258-6, 260, 261, 437 - 442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої статті 176 КПК України, тримання під вартою.

На підтвердження існування передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК ризику свідчать ті обставини, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України, який відноситься до категорії особливо тяжких, і за його вчинення передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі з конфіскацію майна.

Вказані обставини, на переконання суду, дають достатні підстави для висновку, що обвинувачені, будучи обізнаною про суворість покарання, яке може бути їм призначено, у разі визнання винуватими, опинившись на волі, потенційно з великою вірогідністю можуть переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований їм злочин.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не тільки на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Свідки судом ще не допитувались.

При вирішенні клопотання суд бере до уваги в сукупності обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання за злочин проти основ національної безпеки України, яке може бути застосоване до обвинувачених у разі доведення обсягу обвинувачення під час судового розгляду; репутацію обвинувачених; судом також враховуються вік та стан її здоров`я, які не перешкоджають подальшому утриманню в умовах ізоляції від суспільства, оскільки даних на підтвердження неможливості утримання обвинувачених під вартою до суду не надходило.

Суд вважає, що ризики, які стали підставою для обрання та продовження запобіжного заходу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою, на даному етапі не зменшились.

Обраний обвинуваченим запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю та обсягом обвинувачення, на даний час не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, потреби у проведенні судом дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

Оцінивши у сукупності наведені обставини, суд не знаходить підстав для зміни обвинуваченим запобіжного заходу на менш суворий і з метою забезпечення виконання ними процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню, вважає доцільним, продовжити обвинуваченим строк тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 314-316, 392, 615 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, тобто по 28 травня 2025 року включно.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 (шістдесят) днів, тобто по 28 травня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню, її оскарження не зупиняє виконання ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

ОСОБА_2 ОСОБА_3