Справа № 452/363/23
УХВАЛА

09 січня 2025 року м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції клопотання прокурора Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_5 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Львів, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньо-спеціальною освітою, раніше неодноразово судимого, останній раз 05.11.2012 року Мостиським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільненого 05.05.2015 року на підставі ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24.04.2015 року, з заміною невідбутої частини покарання на виправні роботи строком 1 рік 9 місяців 11 днів,

- обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_6 ,

встановив:

На розгляді у Самбірському міськрайонному суді Львівської області перебуває кримінальне провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст.187, ч.3 ст. 289 КК України.

На підставі ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12.11.2024 року, продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 на строк шістдесят днів, тобто до 10 січня 2025 року включно.

09.01.2025 року прокурор подав до суду клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою. В обгрунтування клопотання прокурором зазначено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст.187, ч.3 ст. 289 КК України. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованих правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: оглядами місця події, показами потерпілого ОСОБА_8 , показами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а також іншими матеріалами кримінального провадження. Беручи до уваги, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такого, є раніше судимим за вчинення корисливого кримінального правопорушення, вчинив корисливий злочин із застосуванням насильства, існує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, щодо можливості обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Доцільність продовження обвинуваченому найсуворішого запобіжного заходу пов`язана з тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України, які є тяжкими та особливо тяжкими злочинами у розумінні ст. 12 КК України, санкцією яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років з конфіскацією майна, а отже, з метою уникнення такої відповідальності, існують ризики того, що він може переховуватись від суду. Слід зазначити, що обвинувачений ОСОБА_7 , розуміючи наслідки притягнення до відповідальності, вже переховувався від суду.

Крім цього, ОСОБА_7 неодружений, не працює, не має постійного доходу, заради заробітку готовий покинути місце свого проживання, що свідчить про недостатньо міцні соціальні зв`язки.

Також, ризики, які стали підставою для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишились незмінними та не зменшились.

Так, в обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, варто зазначити, що ОСОБА_7 неодноразово не прибував у судові засідання без поважних причин.

Самбірським міськрайонним судом Львівської області виносились ухвали про застосування приводу щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме: 10.12.2021 р., 11.02.2022 р., 14.11.2022 р., за наслідками яких обвинуваченого в судові засідання не було доставлено.

Відповідно до ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16.01.2023 року, постановлено оголосити розшук обвинуваченого ОСОБА_7 , зупинити судове провадження щодо нього до його розшуку, виділивши відносно нього кримінальне провадження в окреме провадження та дано дозвіл на його затримання з метою приводу до суду для вирішення питання про обрання запобіжного заходу.

Приймаючи до уваги викладене слід зазначити, що обвинувачений неодноразово не з`являвся в судові засідання і про причини своєї неявки суд своєчасно не повідомляв; ухвали суду про його привід у судові засідання виконано не було у зв`язку з відсутністю ОСОБА_7 за місцем його проживання; відповідно до ухвали суду було оголошено розшук обвинуваченого. У добровільному порядку ОСОБА_7 до суду не прибув.

Отже, обвинувачений під час розгляду справи в суді перебував у розшуку, уникав судового розгляду справи.

ОСОБА_7 , не маючи постійного доходу, заради заробітку, може покинути місце свого проживання, що він і робив періодично, що свідчить про недостатньо міцні соціальні зв`язки.

Також, на думку прокурора, існує вагомий ризик, що ОСОБА_7 для уникнення покарання, може переховуватись від суду.

Обґрунтовуючи існуючий ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор зазначає, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі матиме можливість безперешкодно впливати на учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз, шантажу, у тому числі із застосуванням насильства чи використання інтернет ресурсів, з метою зміни або відмови їх від показів.

Із урахуванням вищевказаних ризиків, які, як зазначає прокурор, і надалі існують, внаслідок дій ОСОБА_7 , жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, окрім як тримання під вартою, не забезпечить належну поведінку обвинуваченого щодо виконання ним процесуальних рішень та унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню, а відтак запобігти зазначеним ризикам.

Враховуючи викладене просить суд продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 строком на 60 діб із утриманням його у Львівській установі виконання покарань № 19.

Прокурор ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтримав подане клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого, в обґрунтування посилався на викладені в ньому обставини, яке просив задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_16 у підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання прокурора.

Також, 09.01.2025 року захисником обвинуваченого ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_17 подано до суду клопотання про зміну запобіжного заходу, згідно якого, захисник вважає, що на даний час відпала потреба в обраному ОСОБА_7 запобіжному заході у вигляді тримання під вартою і йому можливо обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, з наступних підстав. Зазначає, що на момент оголошення обвинуваченого судом у розшук 16.01.2023 р. він перебував на військовій службі під час мобілізації та виконував бойові завдання на Сході України, що підтверджується відповіддю із в/ч НОМЕР_1 від 04.11.2024 року та витягом з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 14.04.2022 р., з яких вбачається, що солдат запасу ОСОБА_7 14.04.2022 р. був призваний під час мобілізації та зарахований у списки військової частини НОМЕР_2 на посаду старшого стрільця та надалі 30.04.2022 р. був направлений для подальшого проходження служби в розпорядження Східного ОТО. На даний час ОСОБА_7 є діючим військовослужбовцем. Таким чином, обвинувачений не ухилявся від суду, адже причина його неявки у судові засідання була поважною, а саме - перебування на військовій службі та участь у бойових діях поза межами Львівської області.

ОСОБА_7 був переконаний, що його попередній захисник подав до

суду клопотання про зупинення кримінального провадження в порядку ст. 335

КПК України, у зв`язку із його призовом на військову службу під час мобілізації.

Однак, з невідомих причин вказане клопотання захисником не було подане. Таким чином, ризик переховуватися від суду наданий час відсутній.

До оголошення ОСОБА_7 у розшук він не перебував під

вартою, щодо нього було застосовано запобіжний захід у виді домашнього

арешту.

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області

від 21.10.2024 р. ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за

ч. 2 ст. 146 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст.49 КК України. Таким чином, обсяг обвинувачення на даний час зменшився.

Із моменту вчинення інкримінованих обвинуваченому дій

(22.07.2016 р.) пройшло вісім з половиною років. За цей час обвинувачений жодного разу не впливав на потерпілого, свідків чи інших учасників кримінального

провадження, не намагався знищити чи спотворити докази (які зберігаються в

правоохоронному органі), не вчинив інших кримінальних правопорушень.

Таким чином, захисник зазначає, що на даний час відсутні ризики, визначені ст.177 КПК України. Враховуючи наведене, вважає необґрунтованим клопотання прокурора про продовження тримання під вартою обвинуваченого без визначення застави.

Просить суд взяти до уваги, що метою застосування запобіжного заходу є не

каральна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного (обвинуваченого)

має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі

забезпечив запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також

відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та

особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до

засудження її компетентним судом, (п.п. «а» п. 1 ст.5 Конвенції про захист прав

людини і основоположних свобод).

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що ОСОБА_7 є діючим

військовослужбовцем, а також те, що з моменту вчинення інкримінованих дій

пройшов доволі тривалий час, просить суд змінити обраний обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час з 22:00 години вечора до 06:00 години ранку за адресою проживання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_9 у підготовчому судовому засіданні зазначив, що сторона захисту заперечує клопотання прокурора в повному обсязі. Вважають, що на даний час відпала потреба у подальшому утриманні обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою. Йому можливо обрати більш м`який запобіжний захід, в обгрунтування посилався на обставини, викладені у письмовому клопотанні про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого. Додатково зазначив, що на даний час відсутні ризики щодо обвинуваченого, визначені ст. 177 КПК України, з огляду на викладені ним обставини. Вважає клопотання прокурора необгрунтованим. Просив обрати щодо обвинуваченого менш суворий запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час, враховуючи те, що ОСОБА_7 є діючим військовослужбовцем, він має виконувати свій обов`язок військовий та продовжувати службу і має таке бажання. Беручи до уваги наведене в сукупності, зокрема сплив значного періоду часу, те, що за частиною обвинувачення ОСОБА_7 вже звільнено від кримінальної відповідальності, просив пом`якшення запобіжного заходу для обвинуваченого.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні зазначив, що для з`ясування чи служив обвинувачений, а саме, чи проходив він військову службу, ним було направлено кілька запитів. Із повідомлення Головного управління Національної гвардії України вбачається, що солдат ОСОБА_7 був призваний 14.04.2022 року на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період військовою частиною НОМЕР_1 для військової частини НОМЕР_2 . У подальшому у відповідь на запит, ним отримано Витяг з наказу від 14.04.2022 року, згідно якого відомо про призначення ОСОБА_7 на посаду у військову частину НОМЕР_2 на підставі поданого ним рапорту. Також надано відповідь, що солдат запасу ОСОБА_7 був зарахований в списки військової частини НОМЕР_2 14.04.2022 року. 30.04.2022 року був направлений для подальшого проходження служби в розпорядження начальника Східного ОТО. Також надав суду копію нагрудного жетона, оригінал є в наявності, де зазначені дані ОСОБА_7 та приналежність до військової частина НОМЕР_1 . Крім цього, долучив фото, які засвідчують, що обвинувачений насправді проходив військову службу в ЗСУ. Враховуючи викладене, просив розглянути подане клопотання про зміну запобіжного заходу та задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні заперечив проти клопотання прокурора. Зазначив, що він є військовослужбовцем та здійснював захист України, проходив військову службу до моменту затримання. Він повідомляв командира, що в суді є кримінальна справа про його обвинувачення. Працівникам Яворівського ВП, які до нього телефонували, він повідомляв що є військовозобов`язаним і де саме проходить військову службу. Внаслідок прильоту всі його документи згоріли. На даний час командування знає де він знаходиться, тільки після запитів його захисника.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, суд доходить такого висновку.

Вимогами ст. 176 КПК України передбачено, що запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується ( ч. 1 ст. 177 КПК України).

Як визначено у ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Із повідомлення Головного управління Національної гвардії України від 06.11.2024 року відомо, що солдат ОСОБА_7 був призваний 14.04.2022 року на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період військовою частиною НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 для військової частини НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (том № 4 а.с. 50).

Згідно Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 14.04.2022 року відомо, що солдата запасу ОСОБА_7 призначено на посаду старшого стрільця 3-го відділення 1-го стрілецького взводу 3-ї стрілецької роти (з охорони об`єкта № 465) військової частини НОМЕР_2 . На посаді вважати з 14 квітня 2022 року, установити посадовий оклад (том № 4 а.с. 51).

Із відповіді військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 06.11.2024 року вбачається, що солдат запасу ОСОБА_7 був зарахований в списки військової частини НОМЕР_2 14.04.2022 року. 30.04.2022 року був направлений для подальшого проходження служби в розпорядження начальника Східного ОТО. Військовослужбовці, які в період з 14.04.2022 року по 30.04.2022 року проходили службу у військовій частині НОМЕР_2 разом із ОСОБА_7 та могли надати характеристику військовослужбовцю, у військовій частині НОМЕР_1 відсутні (том № 4 а.с.52).

Згідно долучених до справи даних щодо жетона, відомо, що виданий він на прізвище ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дані щодо групи крові, резус фактору, зазначено позивний, а також в.ч. 3033 (том № 4 а.с. 53).

Надані до справи фотографії висвітлюють перебування ОСОБА_7 на військовій службі в зоні бойових дій (том № 4 а.с. 55).

Беручи до уваги наведені обставини в сукупності, суд доходить висновку, що надані стороною захисту документи підтверджують той факт, що обвинувачений ОСОБА_7 є військовослужбовцем, із 14.04.2022 року призначений на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період військовою частиною НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 для військової частини НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , йому визначено посаду та установлено посадовий оклад, тобто виконує свій військовий обов`язок по захисту Батьківщини. Отже, на момент оголошення обвинуваченого судом у розшук 16.01.2023 р. він перебував на військовій службі під час мобілізації та виконував бойові завдання на Сході України. ОСОБА_7 є діючим військовослужбовцем. Причина його неявки у судові засідання була поважною, а саме - перебування на військовій службі та участь у бойових діях поза межами Львівської області. До оголошення ОСОБА_7 у розшук під вартою він не перебував.

Відповідно до ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області

від 21.10.2024 року, ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за

ч. 2 ст. 146 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст.49 КК України. Таким чином, обсяг обвинувачення на даний час зменшився.

Матеріали кримінального провадження не містять даних, які б засвідчували вплив обвинуваченого на потерпілого, свідків, інших учасників кримінального

провадження, чи намагання знищити або спотворити докази. Також відсутні дані про вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Наведені обставини дають підстави вважати про доцільність у зміні запобіжного заходу обвинуваченого ОСОБА_7 із тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 315 ЦПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 176 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно з частиною 1 статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відтак, враховуючи наведені факти в сукупності суд доходить висновку, що клопотання, подане прокурором - задоволенню не підлягає, в силу обставин, викладених стороною захисту та відсутності цьому спростувань зі сторони обвинувачення, а клопотання, подане стороною захисту слід задовольнити, як таке, що в сукупності із долученими доказами висвітлює істотні обставини, які заслуговують на увагу.

Керуючись ст. ст. 331, 369, 370-372, 376 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 відмовити.

Клопотання захисника-адвоката ОСОБА_6 - задовольнити.

Змінити щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час з 22:00 години вечора до 06:00 години ранку за адресою проживання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 такі обов`язки:

- прибувати за викликом до Самбірського міськрайонного суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

Контроль за виконанням ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту покласти на прокурора Мостиського відділу Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_18 .

Встановити строк два місяці дії ухвали про зміну запобіжного заходу та дії обов`язків, покладених судом на обвинуваченого ОСОБА_7 , тобто до 09 березня 2025 року включно.

Ухвала щодо зміни запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошено 14.01.2025 року о 12 год. 45 хв.

Головуючий суддя

Судді