Справа № 203/6181/24
Провадження № 1-кс/0203/3739/2024
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

28 листопада 2024 року слідчий суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому засіданні в м. Дніпро скаргу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на бездіяльність Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, в обґрунтування вимог посилаючись на те, що 28 серпня 2024 року засобами поштового зв`язку військовою частиною НОМЕР_1 на адресу ТУ ДБР, розташованого у АДРЕСА_1 , було направлено повідомлення з додатками про вчинення військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України. В той же час, після отримання повідомлення про злочин в порушення вимог ст. 60, ч. 1 ст. 214 КПК України, станом на момент звернення із цією скаргою, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені.

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 30 жовтня 2024 року вказана скарга передана слідчому судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 31 жовтня 2024 року та цього ж дня ухвалою слідчого судді відкрите провадження з призначенням судового засідання.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, в поданій скарзі просив останню розглядати за його відсутності, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі представника заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Третій слідчий відділ (з дислокацією у місті Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, явку уповноваженої особи в засідання не забезпечив, причин неявки не повідомив, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не перешкоджає розгляду справи у відсутності такої особи. Натомість слідчим цього відділу на електронну пошту суду надіслана письмова відповідь за результатами повідомлення військової частини НОМЕР_1 .

Слідчий суддя, ознайомившись з матеріалами скарги та доданими до неї доказами, приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 1 та ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, а саме бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що 28 серпня 2024 року за вих. № 3026 року засобами поштового зв`язку на адресу ДБР, розташованого у м. Полтаві, військовою частиною НОМЕР_1 направлялося повідомлення з доданими матеріалами службового розслідування про вчинення військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, що виразилося в тому, що вказаний військовослужбовець не виконав законні вимоги наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15 серпня 2024 року № 1695 та під час складання присяги на вірність Українському народові відмовився від її складання, а також відмовився від отримання особистої зброї, мотивуючи свої дії релігійними переконаннями. (а.с. 4-5).

Слідчим Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві письмово за вих. № 52113-24/15-02-3 від 26 листопада 2024 року військову частину НОМЕР_1 повідомлено про те, що за результатами розгляду звернення в межах компетенції Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, встановлено, що у заяві не викладено об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності органів Державного бюро розслідувань.

Разом з тим, після отримання повідомлення, не зважаючи на його відповідність вимогам ч. 5 ст. 214 КПК України до форми та змісту, а також викладення у цьому повідомленні обставин можливого вчинення кримінального правопорушення відомості про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань фактично не внесені.

Наведене свідчить про недотримання уповноваженою особою Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, вимог ст. 214 КПК України.

Слідчий суддя відзначає, що дійсно відсутні підстав внесення відомостей до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за фактом невиконання наказу командира ВЧ за ознаками ст. 402 КК України.

Натомість, наведені у повідомленні про вчинення кримінального правопорушення фактичні обставини містять ознаки іншого кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби. Зокрема, обставини сумлінної відмови від військової служби вимагає об`єктивної перевірки тверджень особи про несумісність її релігійних переконань з військовою службою і підтвердження доказами наявності відповідних релігійних переконань, про що наведені висновки у постановах Верховного суду від 02 травня 2024 року у справі № 344/12021/22, від 13 червня 2024 року у справі № 601/2491/22.

А тому, враховуючи, окрім іншого, що до матеріалів службового розслідування додана довідка релігійної організації «Релігійна громада помісної церкви євангельських християн-баптистів «Нове Життя» від 16 квітня 2024 року, а не Свідків Єгови, у цьому випадку підлягають ретельній перевірці обставини того, що солдат ОСОБА_4 відмовився від складання присяги на вірність Українському народові та від отримання особистої зброї дійсно через релігійні переконання та що такі обставини в розумінні ст. 9 Конвенції про захист прав і основоположних свобод та ст. 35 Конституції України в аспекті сумлінної відмови від військової служби та можливість здійснення права на сумлінну відмову від військової служби обмежується членством у зареєстрованих релігійних організаціях, зміст віровчення яких передбачає безумовну неприпустимість такої служби, носіння та використання зброї.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що подання заяви про кримінальне правопорушення з недотриманням правил підслідності не впливає на обов`язок органу досудового розслідування внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в порядку і строки, передбачені ст. 214 КПК України, оскільки відповідно до вимог ч. 2 ст. 218 КПК України, якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він зобов`язаний протягом п`яти днів з дня встановлення таких обставин письмово повідомити про них прокурора та проводити розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність.

Згідно із ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Приймаючи до уваги встановлені судом обставини та вимоги кримінального процесуального закону, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 206, 303, 304, 307, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на бездіяльність Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, виконати вимоги ст. 214 КПК України та внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за повідомленням військової частини НОМЕР_1 від 28 серпня 2024 року за вих. № 3026 про вчинення кримінального правопорушення, про що повідомити заявника.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_1