Житомирський апеляційний суд
Справа №279/3576/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/63/25
Категорія ч.2 ст.389 КК Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження №279/3576/24 за апеляційною скаргою прокурора Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03.06.2024 відносно

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростень Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, не одружений, не працюючий, судимий - 20.06.2023Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ст.309 ч.2 КК України до 240 год. громадських робіт, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

в с т а н о в и в :

зазначеним вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначено покарання у виді пробаційного нагляду на строк 3 роки.

Зобов`язано ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, систематичне невиконання яких або вчинення адміністративних правопорушень, зникнення з місця проживання є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до ст.389 КК України.

Питання про речові докази вирішено у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до вироку суду першої інстанції, згідно ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02.02.2024 ОСОБА_8 призначено покарання у виді 240 год. громадських робіт. Ухвала вступила в законну силу та була спрямована до виконання до Коростенського PC №1 філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області 15.03.2024.

03.04.2024 ОСОБА_8 з`явився до органу пробації, де будучи належним чином ознайомлений працівниками Коростенського PC №1 філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області з порядком та умовами відбуття покарання у виді громадських робіт, роз`яснені правові наслідки, що настають у зв`язку з ухиленням від відбуття призначеного покарання, про що складено відповідну підписку, та засудженого ОСОБА_8 направлено до відбування покарання до КВЖРЕП №1 м.Коростень. На підставі наказу керівника КВЖРЕП №1 м.Коростень від 05.04.2024 №55 складено відповідні графіки робіт на квітень, травень, які доведено до відома ОСОБА_8 та проведено вступний інструктаж.

В той же час, на порушення складених графіків ОСОБА_8 ухилився від відбування громадських робіт, починаючи з 05.04.2024 до 18.05.2024 включно, без поважних причин.

23.04.2024 засудженому ОСОБА_8 винесено перше письмове попередження, що у разі продовження ухилення від відбування даного покарання його може бути притягнуто до кримінальної відповідальності на підставі ч.2 ст.389 КК України.

Однак ОСОБА_8 на шлях виправлення не став, ігноруючи винесене попередження і продовжуючи умисно ухилятися від відбуття громадських робіт, починаючи з 03.04.2024 по 23.04.2024 не відбув жодної години громадських робіт.

13.05.2024 засудженому ОСОБА_8 винесено друге письмове попередження, що у разі продовження ухилення від відбування даного покарання його може бути притягнуто до кримінальної відповідальності на підставі ч.2 ст.389 КК України. Однак, ОСОБА_8 на шлях виправлення не став та в період часу з 23.04.2024 по 29.05.2024 продовжив умисно ухилятись від відбуття громадських робіт та для відбування покарання до КВЖРЕП №1 м.Коростень не прибув.

Станом на 18.05.2024 ОСОБА_8 із призначених йому 240 годин покарання у виді громадських робіт не відбув жодної години громадських робіт.

Своїми умисними діями, які виразились в умисному ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_8 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.389 КК України.

В своїй апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 , не оспорюючи фактичні обставини, кваліфікацію дій обвинуваченого і розмір призначеного покарання за вчиненим кримінальним проступком, просить скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання, та ухвалити новий вирок, яким покарання за сукупністю вироків призначити за правилами ст.ст.71, 72 КК України шляхом приєднання до призначеного судом покарання невідбутої частини покарання за вироком Коростенського міськрайонного суду від 20.06.2023, визначивши остаточне покарання у виді пробаційного нагляду на строк 3 роки 1 місяць. В решті вирок залишити без змін.

При цьому, звертає увагу, що відповідно до матеріалів провадження, ОСОБА_8 засуджений вироком Коростенського міськрайонного суду від 20.06.2023 за ч.2 ст.309 КК України, до покарання у виді 2 тис. неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, однак, враховуючи, що засуджений у визначені строки та порядку суму штрафу не сплати, згідно ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02.02.2024 ОСОБА_8 замінено несплату суму штрафу покаранням у виді 240 год. громадських робіт. Разом з цим, станом на 30.05.2024 (направлення обвинувального акту для розгляду до суду) та 03.06.2024 (винесення вироку суду) обвинувачений не відбув жодної години громадських робіт. При цьому, суд, ухвалюючи рішення, визначив покарання за ч.2 ст.389 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 3 роки, однак залишив поза увагою невідбуту частину покарання за ухвалою Коростенського міськрайонного суду від 02.02.2024.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора в підтримку апеляційної скарги, позицію обвинуваченого та його захисника в заперечення апеляційних доводів прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані не в повному обсязі.

Як вважає апеляційний суд, викладені прокурором доводи про неправильне застосування судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому закону про кримінальну відповідальність є обґрунтованими.

Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження №279/3576/24, в попередньому, ОСОБА_8 засуджено вироком Коростенським міськрайонним судом Житомирської області від 20.06.2023 за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 2 тис. неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02.02.2024 ОСОБА_8 призначено (замінено) покарання у виді 240 год. громадських робіт, оскільки останній у визначені строки та порядку суму штрафу не сплатив.

Оскаржуваним вироком, ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначено покарання у виді пробаційного нагляду на строк 3 роки.

При цьому, 30.05.2024 в день направлення обвинувального акту для розгляду до суду та 03.06.2024 дата ухвалення оскаржуваного вироку, обвинувачений не відбув жодної години громадських робіт, з призначених Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02.02.2024. Як встановлено судом апеляційної інстанції, не відбуто це призначене покарання у виді 240 год. громадських робіт, і на момент апеляційного розгляду провадження.

В свою чергу, відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно з приписами ч.4 ст.71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Таким чином, як слушно зазначає прокурор, вище зазначені обставини, судом першої інстанції не було належно враховано та при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 помилково не було застосовано положення ч.ч.1, 4 ст.71 КК України.

Тобто, в даному випадку, суд першої інстанції допустився помилки, фактично не застосував при призначені покарання норми ст.71 КК України, тобто, неправильно застосував закон про кримінальну відповідальність, що відповідно до п.4 ч.1 ст.409, п.2 ч.1 ст.420 КПК України є підставою для скасування вироку у цій частині та ухвалення нового вироку.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги прокурора обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_8 в частині призначеного покарання - скасуванню з ухваленням нового.

При цьому, апеляційний суд призначає остаточне покарання ОСОБА_8 на підставі ч.1, ч.4 ст.71, 72 КК України, шляхом часткового складання покарання за сукупністю вироків, з урахуванням невідбутої частини покарання за ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02.02.2024.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 420 КПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу прокурора Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03.06.2024 відносно ОСОБА_8 , в частині призначення покарання, скасувати та ухвалити новий вирок.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.389 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.ч.1, 4 ст.71, ст.72 КК України, з урахуванням невідбутого покарання за ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02.02.2024, остаточно призначити покарання ОСОБА_8 у виді у виді пробаційного нагляду на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений у касаційному порядку, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його оголошення.

Судді :