Справа № 203/1434/25
Провадження № 1-кс/0203/1052/2025
УХВАЛА

06 березня 2025 року слідчий суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання слідчого СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коломия, Івано-Франківської області, який є особою без громадянства, маючого неповну середню освіту, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб, не маючого зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України, заявлене в рамках кримінального провадження №0000666 від 04.03.2025 року,

ВСТАНОВИВ:

05.03.2025 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась слідча СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 з клопотанням, погодженим прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України, заявлене в рамках кримінального провадження №0000666 від 04.03.2025 року, в якому слідчий просить суд:

- застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення застави.

В обґрунтування вимог свого клопотання слідчий зазначила, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та 04.03.2025 року о 01:35 годині його було затримано в порядку ст. 208 КПК України. При цьому 04.03.2025 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України (грабіж).

У ході досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000666 виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, суворість покарання, незаконно впливати на свідків, потерпілого, інших підозрюваних у кримінальному провадженні, які відомі підозрюваному, шляхом,зокрема, спілкування з ними, залякування, умовляння, пропонування неправомірної вигоди. Жоден з більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. При цьому слідчий, враховуючи той факт, що під час відкритого викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану ОСОБА_5 з метою подолання опору потерпілого, наніс удар правою рукою по потилиці останньому, просить суд не визначати розмір застави.

Тому слідчий за погодженням з прокурором звернулась до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.03.2025 року, судову справу №203/1434/25, провадження №1-кс/0203/1052/2025, було розподілено головуючому судді ОСОБА_1 та передано канцелярією суду 05.03.2025 року.

Судове засідання з розгляду клопотання було призначене судом на 06.03.2025 року о 09:45 годині, в яке з`явились всі учасники справи.

Під час судового засідання прокурор та слідчий підтримали клопотання у повному обсязі та просили суд його задовольнити, підстави звернення до суду з клопотанням пояснили суду таким чином, як про це вказано вище та викладено у клопотанні. Прокурор доповнила, що під час вирішення питання щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою не підлягає визначенню застава, оскільки кримінальне правопорушення були вчинене із використанням насильства та зухвалим способом.

Захисник підозрюваного заперечувала проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу та просила суд відмовити у його задоволенні, обравши більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Так, захисник вказала, що підозрюваний має постійне місце проживання, раніше несудимий, має батьків, є молодший брат, має міцні соціальні зв`язки.

Підозрюваний підтримав свого захисника.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, проаналізувавши норми КПК України, дійшов таких висновків.

Слідчим суддею встановлено та матеріалами клопотання підтверджено, що у провадженні СВ Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000666 від 04.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до витягу з ЄРДР від 04.03.2025 року, кримінальне провадження №0000666, до ЧЧ ДРП №1 надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 04.03.2025 року, орієнтовно об 01:35 годині невстановлені особи, перебуваючи за адресою: м. Дніпро, станція Залізничної дороги, пл. Вокзальна, буд. 1, відкрито шляхом ривку заволоділи майном потерпілого ОСОБА_8 на загальну суму понад 7500,00 грн в умовах воєнного стану; особа, підозрювана у вчиненні злочину станом на 04.03.2025 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 04.03.2025 року, слідчий о 01:35 годині 04.03.2025 року фактично затримав особу, підозрювану у вчиненні злочину, місце фактичного затримання: м. Дніпро, площа Вокзальна, буд. 1, затримана особа: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Коломия, Івано-Франківської області, який є особою без громадянства, маючий неповну середню освіту, неодружений, не маючий на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб, не маючий зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючий, раніше не судимий; підстави затримання: ст. 208, п. 6. ч. 1 ст. 615 КПК України.

04.03.2025 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 186 КК України, а саме: його повідомлено про те, що він підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану; повідомлення про підозру вручене ОСОБА_5 та його захиснику адвокату ОСОБА_10 04.03.2025 року о 20:10 годині.

Відповідно до протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 від 04.03.2025 року, потерпілий повідомив, зокрема, що 03.03.2025 року близько 22:00 години він приїхав з м. Запоріжжя до Центрального вокзалу, направився до магазину «АТБ», що розташований за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, 5. До нього підбігли раніше невідомі малолітні особи. Раніше невідомі чоловіки у кількості 5-ти осіб почали окружати його, це було близько 01:00 години 04.03.2025 року. Чоловік умовно №1 ( ОСОБА_11 ) почав світити ліхтарем в обличчя, двоє з них тримали його за руки з обох сторін, та в цей час один з малолітніх осіб почав обшукувати його сумку зеленого кольору, розкривати кожний відділ, побачив у гаманці грошові кошти у сумі 7500,00 грн, номіналом по 1000 грн, по 500 грн, по 100 грн, вирвав швидко з гаманця вказані грошові кошти, а також забрав військовий квиток на ім`я « ОСОБА_8 ». У цей час чоловік умовно №2 правою рукою дав під затильника.

Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 04.03.2025 року, свідок, зокрема, повідомив, що ОСОБА_13 наніс долонею руки один удар невідомому в область голови. Коли ОСОБА_14 тримав гаманець, то відкрив його та дістав з нього грошові кошти в сумі 7500 гривень, купюри номіналами 1000, 500, 100.

Відповідно до протоколів огляду місця події від 04.03.2025 року, а саме: відкритих ділянок місцевості біля будинку №1 на пл. Вокзальній у м. Дніпрі, за адресою: м. Дніпро, пл. Троїцька, 2А, де знаходились ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_15 , та протоколів огляду від 04.03.2025 року DVD-R диску та мобільного телефону, марки Redmi, чорного кольору, слідчим було виявлено та вилучено: майно, вилучене та поміщене до спец. пакету №NPU 2031294: грошові кошти в сумі 3450,00 грн, купюрами номіналом 1000 грн у кількості 2 шт., купюрами номіналом 500 грн у кількості 1 шт., купюрами номіналом 100 грн у кількості 9 шт., купюрами номіналом 50 грн у кількості 1 шт.; військовий квиток на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_1 ; майно, вилучене та поміщене до спец. пакету №NPU 2031296: грошові кошти в сумі 2100,00 грн купюрами номіналом 1000 грн у кількості 1 шт., купюрами номіналом 500 грн у кількості 2 шт., купюрами номіналом 100 грн у кількості 1 шт.; майно, вилучене та поміщене до спец. пакету №NPU 2031295: грошові кошти в сумі 1000,00 грн купюрами номіналом 1000 грн у кількості 1 шт.; мобільний телефон марки Redmi, чорного кольору без видимих пошкоджень з сім-карткою: НОМЕР_2 , IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , який поміщено до спец. пакету №WAR1280141.

Постановою слідчого від 04.03.2025 року було визнано речовим доказом по кримінальному провадженню №0000666 від 04.03.2025 року: майно, вилучене та поміщене до спец. пакету №NPU 2031294: грошові кошти в сумі 3450,00 грн, купюрами номіналом 1000 грн у кількості 2 шт., купюрами номіналом 500 грн у кількості 1 шт., купюрами номіналом 100 грн у кількості 9 шт., купюрами номіналом 50 грн у кількості 1 шт.; військовий квиток на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_1 ; майно, вилучене та поміщене до спец. пакету №NPU 2031296: грошові кошти в сумі 2100,00 грн купюрами номіналом 1000 грн у кількості 1 шт., купюрами номіналом 500 грн у кількості 2 шт., купюрами номіналом 100 грн у кількості 1 шт.; майно, вилучене та поміщене до спец. пакету №NPU 2031295: грошові кошти в сумі 1000,00 грн купюрами номіналом 1000 грн у кількості 1 шт.; мобільний телефон марки Redmi, чорного кольору без видимих пошкоджень з сім-карткою: НОМЕР_2 , IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , який поміщено до спец. пакету №WAR1280141.

Також у ході судового розгляду клопотання судом були безпосередньо досліджені: постанови, рапорти, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, письмові пояснення ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , заяви ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_15 , які добровільно видали співробітникам поліції грошові кошти, військовий квиток, серії НОМЕР_1 , мобільний телефон, запит, відповідь на запит, протоколи огляду місця події, протокол огляду DVD-R диску, протокол допиту потерпілого, протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.03.2025 року, протоколи перегляду відеозапису, протокол огляду мобільного телефону, з додатками, додаток до публічної оферти щодо укладення договору ломбардного кредиту та застави (екземпляр позичальника), військовий квиток ОСОБА_8 , протокол проведення слідчого експерименту від 04.03.2025 року, протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 04.03.2025 року, постанови про визнання речовими доказами від 04.03.2025 року.

Суд зазначає, що відповідно до статей 131, 132, 176, ч. 2 ст. 177, ч. 1 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), запобіжний захід, різновидом якого є тримання під вартою, застосовується під час досудового розслідування до особи на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні такою особою кримінального правопорушення, а також за наявністю хоча б одного з ризиків вчинення особою дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При вирішенні клопотання слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, що у даному випадку стороною обвинувачення дотримано, оскільки наявні, на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із злочином, в якому він підозрюється, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання завдань, визначених ст. 2 КПК України.

Аналіз викладеного вище та встановлених у ході судового засідання обставин кримінального провадження, дає слідчому судді підстави для висновку, що надані стороною обвинувачення матеріали клопотання, досліджені у судовому засіданні, у своїй сукупності доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Вказаного висновку слідчий суддя дійшов, з огляду на обізнаності підозрюваного про тяжкість покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винуватим, характер кримінального правопорушення, те, що підозрюваному відомий свідок, потерпілий, які були допитані в ході проведення слідчих дій, так як підозрюваний усвідомлює, що повідомлення про підозру базується, у тому числі на показаннях свідка та потерпілого.

Водночас доводи сторони захисту про недоведеність ризиків, слідчий суддя вважає безпідставними, оскільки сукупність встановлених обставин та матеріалів кримінального провадження вказують на протилежне. Крім того, сторона захисту жодним чином не довела доцільність обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що до підозрюваного ОСОБА_5 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, у тому числі у виді цілодобового домашнього арешту, у зв`язку з тим, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 (семи) до 10 (десяти) років, може впливати на свідка, потерпілого, інших підозрюваних, про яких йому відомо, а також, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, попередню поведінку підозрюваного, який підозрюється у тому, що він за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану зухвало із застосуванням фізичного насильства вчинив кримінальне правопорушення (грабіж), а тому підозрюваний будь-якими незаконними шляхами може намагатися переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя погоджується з позицією сторони обвинувачення, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, буде недостатньою мірою, оскільки це не буде слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти ризикам, встановленим під час досудового слідства, що передбачені пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вплив на свідка та потерпілого, інших підозрюваних, наявність яких була доведена слідчим та прокурором у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до частин 1, 4, 5 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у таких межах, зокрема, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З урахуванням викладеного, того, що підозрюваний раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання у м. Дніпрі, суд зазначає, що підозрюваному може бути змінений запобіжний захід у виді тримання під вартою в разі внесення застави, розмір якої визначений ухвалою. У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2025 року у розмірі 3028,00 грн, та, враховуючи особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється, слідчий суддя вважає, що сума у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 60560,00 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень 00 копійок), буде достатньою для внесення в якості застави.

При цьому на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного наступні обов`язки у разі внесення застави, а саме: 1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; 2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи (служби); 4) утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Тому клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 176, 177, 181, 182, 183, 193, 194, 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України, заявлене в рамках кримінального провадження №0000666 від 04.03.2025 року, задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» строком на 60 (шістдесят) днів, в межах строку досудового розслідування, тобто з 04.03.2025 року до 02.05.2025 року включно.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави, а саме у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560,00 грн, та є достатньою для внесення її як застави.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У разі звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти під заставу, покласти на нього строком на два місяці з дня внесення застави такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи (служби);

4) утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України, а до підозрюваного може бути застосований запобіжний захід у виді застави у більшому розмірі або інший запобіжний захід, з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

У задоволенні іншої частини вимог клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Виконання та контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Строк дії ухвали визначити до 02.05.2025 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 11.03.2025 року о 17:05 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1