справа № 208/7687/24
№ провадження 1-кп/208/487/24
ВИРОК

Іменем України

25 жовтня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000872 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 , бойовий медик парашутно-десантної роти, молодший сержант, розлучений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, 2008,2009 р.н., розлучений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.4 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 39 від 26.02.2022 року, ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначений на посаду розвідника-далекомірника 1 реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 . У подальшому ОСОБА_4 призначений на посаду бойового медика парашутно-десантного взводу парашутно-десантної роти парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Будучи військовослужбовцем Збройних сил України солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, був зобов?язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до Указу Президента України N?64/2022 від 24.02.2022 та території України, в зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено воєнний стан, який у подальшому продовжено по теперішній час.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Приблизно о 17.20 годині 10.07.2024 року, ОСОБА_7 проходив біля буд. 21 по вулиці Миру в м. Кам`янське Дніпропетровської області, іде побачив автомобіль «Mersedes Sprinter номерний знак НОМЕР_2 у якого були відчинені задні двері.

Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, спрямованй на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 діючи в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, підійшов до вказаного автомобіля та впевнившись, що всередині нікого немає тобто усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер, через відчинені задні двері проник до автомобіля.

Перебуваючи в автомобілі, ОСОБА_7 таємно викрав звідти належну потерпілому ОСОБА_8 сумку чоловічу шкіряну чорного кольору, в якій знаходились грошові кошти у сумі 300 доларів США (що станом на момент вчинення злочину згідно офіційного курсу НБУ складало 12 229,86 грн.), мобільний телефон "Samsung Galaxy A21 вартістю 8 275,00 грн., посвідчення водія НОМЕР_3 на ім?я ОСОБА_9 .

Утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_7 залишив місце вчинення злочину, отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим майном. Вказаними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 20 504,86 грн.

У судовому засіданні обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів щодо його винуватості, так як свою вину у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення, обставини його скоєння, визнає у повному обсязі. Ці обставини розуміє вірно, це його добровільна та достеменна позиція. Розуміє, що буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений пояснив суду, що потерпілого раніше не знав. Проходить службу в ЗСУ. В зазначений в обвинуваченні час він знаходився в відпустці та проходив по вулиці Миру в м. Кам`янське. Побачив автомобіль, в якому були відчинені задні двері. Він проник в автомобіль, звідки з корисливих мотивів викрав чоловічу сумку. В зазначеній сумці знаходився гаманець з грошима, мобільний телефон, ніж та документи на транспортний засіб. Коли він зайшов за ріг будинку та перевіряв вміст викраденого, його затримав потерпілий. Вину у скоєнні злочинів визнає повністю та щиро кається у скоєному. Все майно повернуто.

Враховуючи клопотання ОСОБА_7 про недоцільність дослідження у судовому засіданні доказів його винуватості, позицію прокурора, який не заперечував, при з`ясуванні обставин справи та доказів на їх підтвердження, обмежитись допитом обвинуваченого, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, вважаються встановленими в судовому засіданні, не потребують окремого дослідження у ході судового розгляду і це враховується судом при постановленні вироку.

Аналізуючи викладене за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження та визначеного обсягу доказів на їх підтвердження, керуючись законом, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, сукупності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина обвинуваченого в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його умисні дії вірно кваліфіковано за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає визнання ним своєї вини та щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

У справі «Ізмайлов проти Росії» ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд враховує характер скоєних ним кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких корисливих злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, скарг на його поведінку у побуті за місцем мешкання не надходило, на обліку у лікарів нарколога та психіатра він не перебуває, враховує обставини які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують.

Враховуючи викладене, принцип індивідуалізації покарання, позицію державного обвинувачення, суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 можливо шляхом призначення йому покарання у виді позбавлення волі, з встановленням строку випробування.

На думку суду, призначене покарання є законним, справедливим та достатнім для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням нового злочину.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по проведенню судових експертиз, згідно ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільний позов по справі не заявлені.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого ОСОБА_4 протягом іспитового строку: не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по проведенню судових експертиз у загальній сумі 15 902,88 гривень.

Речові докази по справі сумку чоловічу шкіряну чорного кольору, грошові кошти у сумі 300 доларів США, гаманець шкіряний прямокутної форми чорного кольору, мобільний телефон "Samsung Galaxy A21 (SM-G991U)", із sim-картою НОМЕР_4 , посвідчення водія НОМЕР_3 на ім?я ОСОБА_8 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль "Peugeot" НОМЕР_5 , чохол для документів, ніж складаний із пластиковою рукояткою чорного кольору, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 , знявши арешт з майна, залишити у останнього;

- сонцезахисні окуляри в пластиковій оправі чорного кольору, які знаходяться в камері схову Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, повернути потерпілому ОСОБА_8 ;

- зразки слідів пальців рук ОСОБА_4 , сліди папілярних візерунків, пусту склянку з-під алкогольного напою, які знаходяться в камері схову Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, знищити;

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_4 , залишити раніше обраний нічний домашній арешт.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученні обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1