Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 532/1667/24
Провадження № 1-кс/542/60/25
У Х В А Л А

Іменем України

26 лютого 2025 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Нові Санжари заяву ОСОБА_3 про відвід судді Новосанжарського районного суду Полтавської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 000088 від 27 травня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У проваджені судді Новосанжарського районного суду Полтавської області ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000088 від 27 травня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України.

21 лютого 2025 року ОСОБА_3 подав заяву про відвід судді Новосанжарського районного суду Полтавської області ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження № 000088 від 27 травня 2024 року за обвинуваченням його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України. Заява обґрунтована тим, що на думку ОСОБА_3 , суддя ОСОБА_4 не може брати участь у розгляді даного кримінального провадження і підлягає відводу, оскільки відносно вказаної судді він викладав публікації в соціальній мережі Facebook в різних групах і тому вважає, що вона може бути упереджена при розгляді кримінального провадження за його обвинуваченням (а.с. 130).

З протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 лютого 2025 року головуючим суддею у справі за заявою про відвід судді визначено суддю ОСОБА_1 .

У судове засіданні 26 лютого 2025 року суддя ОСОБА_4 не з`явилась. 26 лютого 2025 року через канцелярію Новосанжаського районного суду суддя подала заяву про розгляд заяви про відвід судді без її участі (а.с. 165).

Заявник обвинувачений ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

25 лютого 2025 року надіслав до суду клопотання про здійснення судового засідання з розгляду заяви про відвід судді в режимі відеоконференції в порядку, передбаченому статтею 336 КПК України (а.с. 156), яке було задоволено ухвалою суду від 25 лютого 2025 року (а.с. 158).

Поряд з цим, 26 лютого 2025 року ОСОБА_3 надіслав до суду заяву, в якій просив розглянути його заяву про відвід судді ОСОБА_4 без його участі та вказав, що заяву про відвід підтримує повністю. Також, ОСОБА_3 додатково зазначив, що підстави, які він виклав в заяві від 21.02.2025 призводять до негативного ставлення до судді, що, в свою чергу, призводять до упередженого ставлення до нього, як до автора цих дописів з боку судді ОСОБА_4 , що і є обґрунтованою і вмотивованою підставою для її відводу від розгляду справи № 532/1667/24. У зв`язку з тим, що він поширював дописи щодо судді ОСОБА_4 у нього є обґрунтовані сумніви в її неупередженості під час розгляду справи про притягнення його до кримінальної відповідальності.

Прокурор ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив провести судове засідання за його відсутності у зв`язку із зайнятістю у інших судових засіданнях та у проведенні слідчих дій. Просив, відмовити у задоволенні заяви про відвід судді з огляду на її невмотивованість та відсутність жодної реальної підстави для відводу судді у розумінні статті 75 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

25 лютого 2025 року через канцелярію суду передав телефонограму, в якій просив проводити розгляд заяви про відвід судді ОСОБА_4 без його участі (а.с. 160).

З огляду на викладене, враховуючи неприбуття в судове засідання учасників, які належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, заяву ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 розглянуто за відсутності осіб, що не з`явились.

Відповідно до частини 4 статті 107 ЦПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Надаючи оцінку заяві про відвід судді, суд виходить з наступного.

Стаття 75 КПК України надає вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді в розгляді кримінального провадження.

Так відповідно до частини 1 статті 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно з частиною 5 статті 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивований.

У своїй заяві обвинувачений як на підставу для відводу посилався на розповсюдження ним же в соціальній мережі Facebook публікацій щодо судді ОСОБА_4 , що впливає, на його думку, на її упередженість під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 .

При вирішенні заяви про відвід судді врахуванню підлягає практика Європейського суду з прав людини, відповідно до якої при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, на якій наголосив суд у справі «Олександр Волков проти України», заява №21722/11, п.104, 106, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

У справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Водночас суд зазначає, що не можуть бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

У свою чергу зазначені ОСОБА_3 у заяві підстави для відводу судді не підтверджують упередженості судді ОСОБА_4 .

Крім цього, як зазначено у пункті 104 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Craxi v. Italy» від 7 грудня 2000 року, професійні судді мають досвід та підготовку, що дозволяє їм не піддаватись впливу якихось зовнішніх чинників, коли йдеться про судовий розгляд.

Суд наголошує, що публікації обвинуваченого ОСОБА_3 не можуть бути підставою для відводу судді, оскільки свобода вираження поглядів гарантована Конституцією України, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов самореалізації кожної особи.

В свою чергу суддя є публічною особою, яка обіймає вагому посаду, й межа допустимої критики та обсяги поширеної інформації щодо неї є значно ширшими, а тому суддя має розуміння, що підлягає ретельному громадському контролю і потенційно може зазнати гострої громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як суддя виконував або виконує свої функції.

З огляду на викладене, позиція заявника щодо упередженості судді ОСОБА_4 при розгляді цього кримінального провадження з її обґрунтуваннями сама по собі за відсутності доказів про будь-яку упередженість судді, є недоведеним припущенням, яке не може бути достатньою підставою для відводу судді ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження.

Інших обставин, передбачених статтею 75 КПК України, що є підставами для відводу судді, ОСОБА_3 не зазначено і судом не встановлено.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 75, 80, 81,372 КПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді Новосанжарського районного суду Полтавської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000088 від 27 травня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_7