Справа 688/1017/25
№ 1-кс/688/669/25
Ухвала

Іменем України

26 березня 2025 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваної ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , подане в межах кримінального провадження №0000441 від 05 березня 2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Архангельськ російської федерації, з загальною середньою освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої по АДРЕСА_2 , раніше судимої,

що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

встановив:

Старший слідчий СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_6 , будучи засудженою за вчинення умисних кримінальних правопорушень проти власності та звільненою від відбування покарання із встановлення іспитового строку, на шлях виправлення не стала та умисно, повторно, під час дії військового стану вчинила нові умисні злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 02.03.2025 біля 18 год 30 хв ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в житловій квартирі за адресою АДРЕСА_2 , під час спільного розпивання спиртних напоїв із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , скориставшись тим, що вищевказані особи перебували в стані алкогольного сп`яніння та за її дійми не спостерігають, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що на території України діє воєнний стан, що введений Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, строк дії якого згідно Указу Президента України № 26/2025 від 14.01.2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №4220-IX від 15.01.2025, продовжено, таємно, повторно, з кишені куртки потерпілого ОСОБА_9 , яка висіла на дверях у кухонній кімнаті, викрала мобільний телефон марки та моделі «Redminot 13» із: IMEI-1 НОМЕР_1 , IMEI-2 НОМЕР_2 , об`ємом 128 Gb, вартістю 5 139,50 грн, який заховала до кишені своїх штанів, чим завдала потерпілому майнової шкоди на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненими повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 , вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Окрім цього, 02.03.2025 біля 19 год 30 хв ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в житловій квартирі за адресою АДРЕСА_2 , під час спільного розпивання спиртних напоїв із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , скориставшись тим, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебували в стані алкогольного сп`яніння та за її дійми не спостерігають, а ОСОБА_10 заснув у спальній кімнаті, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що на території України діє воєнний стан, що введений Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, строк дії якого згідно Указу Президента України № 26/2025 від 14.01.2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №4220-IX від 15.01.2025, продовжено, таємно, повторно, викрала мобільний телефон марки та моделі «ZTE Blade A 54» із: IMEI-1 НОМЕР_3 , IMEI-2 НОМЕР_4 , об`ємом 128 Gb, вартістю 3 133, 33 грн, який без нагляду на тумбочці в кухонній кімнаті залишив потерпілий ОСОБА_10 , чим завдала останньому шкоди на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненими повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 , вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.4 ст.185 КК України.

20 березня 2025 року старшим слідчим СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькійобласті ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 . ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українку, громадянку України, уродженку м. Архангельськ російської федерації, з загальною середньою освітою, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судиму 26.09.2024 Шепетівським міськрайонним судом за ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнену від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих її кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви від 05.03.2025;

- протоколи допиту потерпілого ОСОБА_9 від 19.03.2025;

- протоколом огляду місця події від 05.03.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 05.03.2025;

- протоколом огляду речового доказу 10.03.2025;

- протоколом добровільної видачі та огляду вилученого майна від 05.03.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 19.03.2025;

- протоколом прийняття заяви від 05.03.2025;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 05.03.2025:

-протоколом огляду речового доказу від 11.03.2025;

- протокол огляду речового доказу від 11.03.2025;

- протоколом добровільної видачі та огляду вилученого майна 05.03.2025;

- протоколом допиту підозрюваної від 20.03.2025;

- протоколом слідчого експерименту із застосуванням відеозапису від 21.03.2025 із участю підозрюваної;

- іншими узгодженими між собою матеріалами кримінального провадження;

Окрім наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, в діях ОСОБА_6 вбачається наявність наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, так як в розпорядженні сторони обвинувачення є вагомі докази щодо вчинення ОСОБА_6 тяжкого кримінального правопорушення, а тому усвідомлюючи, що в разі визнання її винуватості у вчиненні вказаного кримінального правопорушення їй загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, вона може залишити своє місце перебування та переховуватися, оскільки не працює, з чоловіком та дітьми не проживає, зловживає спиртними напоями, тобто відсутні міцні соціальні зв`язки, які б були стримуючими засобами та забезпечили її належну процесуальну поведінку та підозрювана може вчинити інші кримінальні правопорушення, так як не працевлаштована, не має постійного джерела доходів, будучи 26.09.2024 засудженою Шепетівським міськрайонним судом за ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненою від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, під час іспитового строку повторно вчинила тяжкі злочини проти власності, що свідчить про її стійке небажання стати на шлях виправлення та свідчить про обґрунтованість ризику, що вона буде продовжувати вчиняти нові злочини; підозрювана може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки встановлено, що основний свідок в даному кримінальному провадженні - ОСОБА_8 є її знайомою, а тому з метою зміни її показань в сторону покращення свого становища може впливати на неї шляхом умовляння, підкупу чи погроз.

З урахуванням вищевказаного та існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, виникла необхідність у обранні підозрюваній ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Інші більш м`які запобіжні заходи не в змозі забезпечити запобіганню вище вказаним ризикам, оскільки ОСОБА_6 не має міцних соціальних зв`язків, поручителів, які б могли взяти її на поруки та гарантувати забезпечення запобігання вищевказаним ризикам.

Застосування домашнього арешту, окрім вказаних підстав, також є недоречним, так як підозрювана не має у власності житла, по місцю реєстрації не проживає, що унеможливлює застосування такого заходу. Окрім цього, з врахуванням інкримінованого ОСОБА_6 злочину, існування ризиків, враховуючи сукупність таких обставин, як вагомість наявних доказів на підтвердження причетності до інкримінованого злочину, тяжкість покарання, що загрожує її в разі визнання її винуватості, такий запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та не в змозі забезпечити належну поведінку та виконання процесуальних обов`язків підозрюваним.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років (ч.4 ст.185 КК України передбачає позбавлення волі на строк від 5 до 8 років) може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ні один із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України.

Крім того, відповідно до вимог ст.183 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно визначити розмір застави з врахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваної, інших даних про особу та ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваної, тяжкість правопорушень, у вчиненні яких вона підозрюється, слідчий вважає за необхідне визначити розмір застави відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, в межах розміру передбаченого у п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме: 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 грн, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

У разі обрання підозрюваній ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, чи в разі внесення нею особисто та/або іншими особами застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України необхідно покласти на підозрювану наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого проживання чи роботи; заборонити спілкуватися поза межами судового процесу із свідком ОСОБА_8 та потерпілими ОСОБА_10 і ОСОБА_9 .

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання про обрання запобіжного заходу підтримали, просили обрати підозрюваній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрювана та адвокат в судовому засіданні проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечили, просили суд обрати їй менш суворий запобіжний захід.

Заслухавши думку учасників провадження та дослідивши матеріали долучені до клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч.1,2 ст.177 КК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.3 і п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі (переховування) настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Згідно рішення «Лабіта проти Італії», тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

У справі «Панченко проти Росії» визначено, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого покарання.

Відповідно до витягу Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні за №000441 внесено відомості за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України.

20 березня 2025 року ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України.

Копію клопотання та матеріалів, якими обґрунтовано необхідність застосування запобіжного заходу, підозрювана отримала 26.03.2025 року о 09 годині 30 хвилини, її захисник 26.03.2025 року о 09 год. 40 хв.

ОСОБА_6 , обгрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, що підтверджується:

- протоколом прийняття заяви від 05.03.2025;

- протоколи допиту потерпілого ОСОБА_9 від 19.03.2025;

- протоколом огляду місця події від 05.03.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 05.03.2025;

- протоколом огляду речового доказу 10.03.2025;

- протоколом добровільної видачі та огляду вилученого майна від 05.03.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 19.03.2025;

- протоколом прийняття заяви від 05.03.2025;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 05.03.2025:

- протоколом огляду речового доказу від 11.03.2025;

- протокол огляду речового доказу від 11.03.2025;

- протоколом добровільної видачі та огляду вилученого майна 05.03.2025;

- протоколом допиту підозрюваної від 20.03.2025;

- протоколом слідчого експерименту із застосуванням відеозапису від 21.03.2025 із участю підозрюваної;

- іншими узгодженими між собою матеріалами кримінального провадження;

Попри це, слідчим та прокурором під час розгляду клопотання про обрання відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не наведено достатніх доказів, які дають підстави вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зокрема, оцінюючи ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, яким слідчий обґрунтовує клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим та прокурором не наведено підстав, які б давали суду беззаперечні підстави вважати, що ОСОБА_6 , має намір переховуватися від органів досудового розслідування та суду, адже лише тяжкість можливого покарання при можливому визнанні підозрюваної винною не може свідчити про існування вказаного ризику відповідно до вимог закону.

Також, встановлено, що будь-яких відомостей про вчинення підозрюваною інших кримінальних правопорушень, окрім інкримінованих, матеріали клопотання не містять, що зменшує імовірність існування ризику вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Також не надано жодного доказу того, що підозрювана підтримує соціальні зв`язки негативного характеру.

Отже, достатніх доказів, які б вказували на наявність зазначених у клопотанні ризиків, слідчому судді не надано, а сама по собі тяжкість злочину не може бути підставою для обрання виняткового запобіжного заходу - тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин, а обрання такого запобіжного заходу може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Слідчий суддя враховує, що підозрювана ОСОБА_6 , може відбувати цілодобовий домашній арешт в АДРЕСА_3 , що також підтвердила в судовому засіданні ОСОБА_12 , та надала згоду на цілодобовий домашній арешт ОСОБА_6 , в її помешканні.

З урахуванням обставин справи та відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та попередить вчинення нею дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Частиною 1 ст.181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.199 цього Кодексу.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваної запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на неї обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 181, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

У задоволені клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 - відмовити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_3 , заборонивши підозрюваній цілодобово покидати місце її проживання.

Покласти на підозрювану ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого проживання чи роботи;

- заборонити спілкуватися із свідком ОСОБА_8 та потерпілими ОСОБА_10 і ОСОБА_9 .

Визначити строк дії ухвали слідчого судді до 18 травня 2025 року включно.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань до підозрюваної ОСОБА_6 може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Копії ухвали негайно після її проголошення вручити підозрюваній, направити для виконання і контролю - органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної та в Шепетівську окружну прокуратуру - до відома.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

Повний текст ухвали суду виготовлено 26 березня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_13