справа № 462/9332/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001094 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білогорща Пустомитівського району Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , робітника підсобного інженерного відділення інженерного взводу інженерної роти НОМЕР_1 , військове звання «рядовий», який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України

встановив:

ОСОБА_4 07.11.2024 о 16:59, перебуваючи в приміщенні залу обслуговування відділення банку АТ «Таскомбанк» по вул. Низинній 2 у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, таємно, шляхом вільного доступу викрав з робочого столу мобільний телефон ZTE Blade A ІМЕІ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 вартістю 3182,70 грн, зі СІМ-карткою Київстар НОМЕР_4 , після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд, здавши його у ломбард та отримавши гроші. Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на суму 3182,70 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст. 185 КК України визнав повністю, пояснив, що 07.11.2024р. він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зайшов до відділення банку для того, щоб отримати кошти. Так як у відділенні нікого із працівників банку не було, він побачив на столі телефон, який взяв та поклав собі до кишені, покинувши приміщення банку. В подальшому викрадений телефон він здав до ломбарду, а за отримані кошти купив алкоголь. З кількістю та вартістю викраденого майна повністю погоджується. У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений та прокурор не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив провести судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, оскільки на цьому не наполягали учасники судового розгляду, а фактичні обставини справи ніким не оспорювалися.

Суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 в тому, що він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, і ці його дії кваліфікує його за ч. 4 ст.185 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винуватого, який на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, позитивну характеристику за місцем проживання. Обставину, що пом`якшує покарання, судом визнано щире каяття .

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є тяжким та корисливим, особу обвинуваченого, обставини справи та наведені вище дані, які характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що йому слід призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 75 КК України щодо обвинуваченого, а тому суд дійшов висновку, що достатнім обвинуваченому буде покарання у виді позбавлення волі в межах ч. 4 ст. 185 КК України зі звільненням від відбування основного покарання, призначивши іспитовий строк, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.ст. 349, 368-370, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до частини 4 статті 76 Кримінального кодексу України нагляд за ОСОБА_4 як військовослужбовцем, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покласти на командира Військової частини НОМЕР_5 .

У разі звільнення з військової служби зобов`язати ОСОБА_4 згідно з частиною 1 статті 76 Кримінального кодексу України: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися в уповноважений орган з питань пробації для реєстрації.

Сятгнути з ОСОБА_4 в користь держави 320 (триста двадцять) гривень витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи.

Речові докази - DVD-R диск - залишити в матеріалах справи.

-Мобільний телефон ZTE Blade A ІМЕІ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 - залишити представнику потерпілого.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно. Оригінал вироку міститься в матеріалах справи № 462/9332/24. Вирок не набрав законної сили.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Копія виготовлена

Суддя: ОСОБА_1