Справа № 159/8009/24
Провадження № 1-кс/159/2471/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Ковельського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001707 від 28.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України про арешт майна, -

в с т а н о в и в:

28.11.2024 року слідчий за погодженням з процесуальним прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучено 28.11.2024 року в ході огляду місця події, а саме : 28.11.2024 в ході огляду місця події було вилучено:

- автомобіль марки «Fiat Doblo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , реєстраційний документ на транспортний засіб серії НОМЕР_2 вилучені під час огляду місця події від 28.11.2024 на АЗС за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивовано тим, що здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001707 від 28.11.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.382 КК України.

Кримінальне провадження розпочато за повідомленням правоохоронних органів, а саме 27.11.2024 року о 12:44 працівниками поліції було зупинено транспортний засіб НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відповідно рішення суду позбавлений права керування транспортним засобом.

З метою збереження вилученого автомобіля та експертного дослідження вилучених документів слідчий просить накласти на нього арешт.

Слідчий та прокурор подали до суду заяви, в яких справу просять розглянути без їх участі, клопотання підтримують, просять задовольнити, накласти арешт на вилучене майно.

Власник майна на розгляд справи не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, позицію прокурора суддя дійшов висновку про безпідставність заявленого клопотання.

Арешт майна, про який клопоче слідчий, є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, які вживають з метою досягнення дієвості цього провадження.

За змістом п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями ч.ч.2-6 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів. У цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу; 2) спеціальної конфіскації. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

З аналізу вищевказаних процесуальних норм закону випливає, що слідчий та/або прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту повинно відповідати критеріям, визначеним у ст.98 КПК України.

Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, зокрема, - щодо збереження речових доказів.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Так, ч.1 ст.173 КПК України визначено, що слідчий суддя вправі відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

З матеріалів провадження вбачається, що 28.11.2024року до ЄРДР за №0001707 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Постановою слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 від 28.11.2024 року транспортний засіб марки «Fiat Doblo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , реєстраційний документ на транспортний засіб серії НОМЕР_2 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Разом з тим при зверненні до слідчого судді із клопотанням про арешт майна стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що будь-якій фізичній чи юридичній особі було завдано шкоди, не зазначено розмір такої шкоди.

Таким чином, приходжу до висновку про те, що з клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів не вбачається підстав та розумних підозр вважати, що за наявних доказів в даному випадку наявні кримінально протиправні дії стосовно яких внесені відомості до ЄРДР та проводиться досудове розслідування, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України у вказаному кримінальному провадженні, а саме, що зазначене майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження за ч.1 ст.382 КК України, або що вказане майно було об`єктом кримінально-протиправних дій чи набуте кримінально протиправним шляхом.

Тому не доведена потреба в його подальшому перебуванні під контролем органу досудового розслідування. Жодні процесуальні дії з даним майном слідчим не заплановані.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001707 від 28.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.382 КК України про арешт майна,- відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1