Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2025

смт Покотилівка Харківської області

Справа № 635/10270/24

Провадження № 1-в/635/748/2024

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 раніше судимого, останній раз вироком Московського районного суду м.Харкова від 13.01.2022, вироком Полтавського апеляційного суду від 13.12.2022 за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, за ч.3 ст. 185 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, за ч.2 ст.190 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, за ч.1 ст.309 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання призначено у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 22.02.2021 більш суворим призначеним за даним вироком, остаточне покарання призначено у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

про звільнення від призначеного судом покарання на підставі частини 2 статті 74 КК України,

УСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшло зазначене клопотання, в якому ставиться питання про звільнення засудженого ОСОБА_3 на підставі частини 2 статті 74 КК України від відбування покарання відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищевказане подання передано в провадження судді ОСОБА_1 .

Згідно частини 1 статті 539 Кримінального процесуального Кодексу України (далі- КПК України), питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Засуджений та представник державної установи подали до суду заяви про розгляд клопотання за їх відсутності.

Прокурор подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій проти задоволення не заперечував.

Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду

Судом встановлено, ОСОБА_3 вироком Московського районного суду м.Харкова від 13.01.2022, вироком Полтавського апеляційного суду від 13.12.2022 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, за ч.3 ст. 185 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, за ч.2 ст.190 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, за ч.1 ст.309 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання призначено у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 22.02.2021 більш суворим призначеним за даним вироком, остаточне покарання призначено у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання у ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)».

Зі змісту вироку встановлено, що засуджений ОСОБА_3 здійснював злочинні діяння, які кваліфіковано за ч.2 ст.185, за ч.3 ст. 185 та за ч.2 ст.190 КК України у 2019 та у 2020 році.

28.12.2019 ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна(ч.2 ст.185 КК України) - на суму - 10 035,00грн;

20.01.2020 вчинив таємне викрадення чужого майна поєднане з проникненням у сховище(ч.3 ст. 185 КК України) на суму - 21 657,00грн;

Протягом 2019 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману(ч.2 ст.190 КК України) на суму - 2 500,00грн, 2 480,00грн, 6 989,00грн та 3 200,00грн.

Вироком Полтавського апеляційного суду від 13.12.2022 ОСОБА_3 за ч.2 ст.185 КК України призначене покарання до 2 років позбавлення волі, за ч.3 ст. 185 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, за ч.2 ст.190 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, за ч.1 ст.309 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання призначено у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлена відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України сума неоподатковуваного мінімуму для кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу (у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року).

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць становить 1 921,00 грн., з 1 січня 2020 року - 2 102 ,00грн.

З огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX на момент вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень за епізодами вчинених у 2019 та 2020 році - розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за статтями 185 та 190 КК України, становила 1 921,00 грн. та 2 102 ,00грн. відповідно.

Отже, вчиненений ОСОБА_3 злочини, які кваліфіковано за ч.3 ст. 185 та ч.2 ст.190 КК України на суму, яка є більшою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а тому його дії є кримінально караним діянням, згідно Особливої частини КК України.

Суд також враховує, що ОСОБА_3 відбуває покарання за сукупністю вироків, в тому числі за вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 22.02.2021 за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

За вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 22.02.2021 діяння, яке було вчинене ОСОБА_3 , зокрема 08.12.2019 та 18.12.2019 та кваліфіковане за ч.3 ст.185 КК України не підпадає під декріміналізацію, оскільки вартість викраденого чужого майна становить 6 099,36грн та 3 791,70грн, що є більше ніж 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення та не є підставою для звільнення його від відбування цього покарання в порядку частини 2 статті 74 КК України.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування частини 1 статті 5 та частини 2 статті 74 КК України та звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання за вироком Полтавського апеляційного суду від 13.12.2022.

На підставі вищевикладеного, статтями 537, 539 КПК України, статтею 154-1 КВК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про звільнення від призначеного судом покарання на підставі частини 2 статті 74 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Харківський районний суд Харківської області.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_4