Справа № 643/2735/25
Провадження № 1-кс/643/910/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2025 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0009746 від 22.12.2016 за ч. 3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , представник ОСОБА_4 , звернулась до суду з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0009746 від 22.12.2016 за ч. 3 ст. 190 КК України в обґрунтування якого зазначила, що ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 28.12.2016 накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить її довірительці ОСОБА_4 .

Вказана квартира придбана останньою у ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу № 1163 від 07.12.2016.

22.12.2016 на підставі заяви ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розпочато кримінальне провадження за ч. 3 ст. 190 КК України за фактом заволодіння невстановленими особами квартирою АДРЕСА_1 . ОСОБА_6 та ОСОБА_7 стверджують, що невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи належною їм спірною квартирою, яка в наступному придбана ОСОБА_4 .

У 2019 році зазначені особи через свого представника звернулись до суду з позовом до, зокрема, ОСОБА_4 про визнання недійсною довіренсоті, договору купівлі-продажу, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та витребування його з її, ОСОБА_4 , незаконного володіння.

Позов ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , який уточнювався позивачами протягом розгляду справи, залишений без задоволення рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.04.2021, яке, у свою чергу, залишено в силі постановою Харківського апеляційного суду від 21.12.2021.

Ухвалою Верховного суду від 26.06.2022 у цій справі касаційна скарга позивачів повернута скаржникам, отже рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.04.2021 є таким, що набрало законно сили.

Враховуючи викладене, а також тривалість досудового розслідування більш ніж 9 років, протягом якого права законного власника майна на розпорядження ним порушуються, беручи до уваги, що жодній особі у кримінальному провадженні не повідомлено про підозру, факт незаконного заволодіння спірною квартирою не підтвердився, заявниця просить скасувати арешт вказаної квартири.

До суду ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не з`явились, причини неявки не повідомили, що не є перешкодою для розгляду клопотання.

Слідчий надіслав матеріали кримінального провадження та заяву, в якій просив розглянути клопотання у свою відсутність.

Розглянувши клопотання слідчий суддя дійшов такого: як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження підставою для його відкриття послужила заява ОСОБА_6 та її сина ОСОБА_7 про те, що 29.07.2016 приватний нотаріус ОСОБА_8 посвідчили довіреність від імені ОСОБА_7 , який є відповідно чоловіком та батьком заявників, на імья ОСОБА_9 про, зокрема, продаж квартири АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_7 . Враховуючи, що протягом останніх 16 років ОСОБА_7 проживав у Абхазії та не перебував у м. Харкові, він не міг видати таку довіреність. Довіреність є підробленою і на її підставі 14.09.2016 відбулось укладення договору купівлі-продажу спірної квартири між продавцем ОСОБА_7 , в інтересах якого діяв ОСОБА_9 , та покупцем ОСОБА_5 .

Під час розслідування встановлено, що в наступному на підставі договору купівлі-продажу від 07.12.2026 ОСОБА_5 продала, а покупець ОСОБА_4 придбала квартири АДРЕСА_1 .

Вказані обставини встановлені під час допиту потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Допитана як свідок ОСОБА_5 показала, що на прохання своєї знайомої та за грошову винагороду вона виступила спочатку покупцем спірної квартири, яку продавала особа на ім`я ОСОБА_9 , яка представляла інтереси ОСОБА_7 , а в наступному продавцем, під час укладення договору купівлі-продажу квартири з ОСОБА_4 . При цьому суму вартості квартири за обома договором купівлі-продажу вона не передавала під час її купівлі, та не отримувала під час продажу. ОСОБА_5 зазначила учасників вказаних договорів купівлі-продажу, які були присутніми під час їх укладення.

Обставини укладення договору купівлі-продажу від 07.12.2016 підтвердила ОСОБА_4 .

Крім того, допитані як свідки інші особи, які консультаціями, пропозицією спірної квартири чи іншими діями щодо цієї квартири сприяли укладенню зазначених вище договорів купівлі-продажу.

До матеріалів кримінального провадження долучені письмові докази укладення спірних договорів купівлі-продажу, інвентаризаційна справа та інші документи стосовно квартири АДРЕСА_1 .

У своїй сукупності зібрані під час досудового розслідування та досліджені слідчим суддею докази підтверджують, що квартира АДРЕСА_1 вибула з власності ОСОБА_7 у протиправний спосіб, проти волі останнього, разом з тим на теперішній час право власності на спірну квартиру зареєстроване за ОСОБА_4 . Добросовісність набуття нею права власності на цю квартиру підтверджено судовими рішеннями, про які йдеться вище.

Відомостей про те, що ОСОБА_4 причетна до вчинення кримінального правопорушення, в наслідок якого спірна квартира вибула з власності ОСОБА_7 , органом досудового розслідування не здобуто.

Разом з тим, тривалість досудового розслідування майже 9 років, відсутність осіб, яким повідомлено про підозру, хоча всі з тих, що можуть бути причетні до кримінального правопорушення, відомі слідству, вказують на відсутність доказів, які могли б бути покладені в обґрунтування підозри будь-кого з ймовірних фігурантів у кримінальному провадженні, однак ці обставини не мають обмежувати законні та не спростовані права ОСОБА_4 , як власника, щодо спірного майна.

Враховуючи викладене вище, досудове розслідування не можна вважати ефективним та таким, що направлене на швидке, повне і неупереджене розслідування, а обмеження власника у розпорядженні своїм майном протягом невизначеного часу, як наслідок, не можна вважати обґрунтованим та законним.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Перелічені вище обставини свідчать, що потреба в подальшому застосуванні арешту майна відпала і він має бути скасований, що ніяким чином не вплине на подальше розслідування з метою встановлення осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 170-174, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про скасування арешту майна задовольнити.

Арешт квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 101, загальною площею 43,6 кв.м., житловою площею 27,3 кв.м., яка на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , накладений ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 28.12.2016 у справі № 643/16439/16-к (провадження № 1-кс/643/2480/16) у кримінальному провадженні № 0009746 від 22.12.2016 за ч. 3 ст. 190 КК України шляхом заборони розпорядження майном, скасувати.

Копію ухвали направити заінтересованим особам.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 28.02.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1