У Х В А Л А

Іменем України

14 лютого 2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Житомирського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 на незаконне затримання та позбавлення свободи ОСОБА_3 ,

встановив:

Адвокат ОСОБА_2 вважає мобілізацію свого клієнта ОСОБА_3 незаконною та розцінює її як незаконне позбавлення свободи, у зв`язку з чим у порядку ст. 206 КПК просить слідчого суддю забезпечити доставлення до свого клієнта до суду для з`ясування підстав позбавлення його свободи та забезпечення невідкладного проведення судово-медичного обстеження останнього. Свою скаргу мотивує тим, що ОСОБА_3 був затриманий поліцейськими у м. Одеса у зв`язку з перебуванням у розшуку та доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 , звідки, на підставі підробленого висновку ВЛК, був мобілізований до Збройних Сил України і на цей час проходить військову службу у підрозділі військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_1 та області.

Оглянувши вказану скаргу, слідчий суддя не вбачає підстав для відкриття провадження з огляду на таке.

Адвокат у порядку п. 1 ч. 6 ст. 206 КПК України, просить слідчого суддю забезпечити доставлення ОСОБА_3 до суду для з`ясування підстав позбавлення його свободи та забезпечення невідкладного проведення судово-медичного обстеження останнього.

Стаття 206 міститься у розділі ІІ глави 18 КПК України «Запобіжні заходи, затримання особи», якою визначені загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Згідно з ч. 2 ст. 206 КПК України якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Частина 3 ст. 206 КПК України зобов`язує слідчого суддю звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

За приписами п. 1 ч. 6 згаданої статті якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи.

З аналізу згаданих норм та скарги вбачається, що ст. 206 КПК України регламентує дії слідчих суддів щодо осіб, які протиправно утримуються під вартою або позбавлені свободи, а саме тримаються під вартою без відповідного судового рішення, у зяв`язку чим слідчий суддя у разі встановлення цього факту має зобов`язати відповідний державний орган або службову особу негайно доставити цю особу до слідчого судді для розгляду питання про незаконне перебування під вартою.

Водночас скарга не містить відомостей про те, що ОСОБА_3 на даний час утримується під вартою на території Житомирського району.

Своєю чергою, зі скарги вбачається, що останній проходить службу на території військової частини НОМЕР_1 , а тому і питання щодо правомірності та належності проходження останнім цієї служби не підпадає під дію ст. 206 КПК України з тих підстав, що він не перебуває під вартою та не утримується в місцях попереднього ув`язнення.

Згідно з ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що скарга адвоката ОСОБА_2 не підлягає розгляду в порядку, передбаченому нормами кримінального процесуального кодексу України у зв`язку з чим відмовляє у відкритті провадження.

Керуючись ст.ст. 206, 304 КПК України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 на незаконне затримання та позбавлення свободи ОСОБА_3 .

Копію ухвали разом зі скаргою та усіма додатками до неї матеріалами повернути заявнику.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня отримання її копії може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1