Справа № 203/5218/21
Провадження № 1-в/191/732/24
У Х В А Л А

іменем України

09 грудня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання призначеного вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.05.2023 за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про звільнення ОСОБА_4 від покарання призначеного вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України.

Від представника державної установи та засудженого надійшли заяви про розгляд клопотання без їхньої участі.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали долучені до клопотання, приходить до наступного.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Положеннями частини 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми основного Закону України також знайшли своє відображення в частині 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Такий же принцип неявно гарантований і ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Цей принцип втілюється в правилі про те, що , якщо існують відмінності між кримінальним законодавством, чинним на момент вчинення злочину, та наступними кримінальними законами, прийнятими відповідно до винесення остаточного рішення, суди повинні застосовувати закон, положення якого є найбільш сприятливим для обвинувачення.

Так, вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.02.2022 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст. 190 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.12.2021 року і остаточно призначено ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на 1 рік 8 місяців. Строк покарання розраховується з 23.02.2022 року. Зараховано в строк відбування покарання термін перебування під вартою з 15.12.2021 року по 23.02.2022 року включно. Вирок набрав законної сили 29.03.2022 року.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2270 грн., а 50% від його розміру становить 1135 грн.

Таким чином, за змістом положень Податкового Кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України (11.12.2021 року), розмір викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. КК України становила 2270 грн. (1135х2).

Таким чином у зв`язку з декриміналізацією вчиненого ОСОБА_4 діяння відповідно до положень Закону № 3886-IX суд приходить до висновку про наявність законних підстав для звільнення засудженого від покарання призначеного вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.02.2022 року.

Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16.05.2022 року ОСОБА_4 засуджений за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 263, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.02.2022 року більш суворим покаранням за даним вироком, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 72 КК України ОСОБА_4 зарахований у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в рамках даного кримінального провадження з 13.12.2021 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Зі змісту вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16.05.2022 року вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України ОСОБА_4 вчинив за епізодами :

у період з 09.04.2020 року по 10.04.2020 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди в сумі 426 грн.;

у період з 30.04.2020 року по 01.05.2020 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_6 у матеріальної шкоди в сумі 626,50 грн.;

у період з 01.05.2020 року по 02.05.2020 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди в сумі 982,07 грн.;

у період з 02.05.2020 року по 03.05.2020 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди в сумі 881,20 грн.;

у період з 12.05.2020 року по 13.05.2020 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди в сумі 1046,05 грн.;

18.05.2020 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди в сумі 2628,19 грн.;

18.05.2020 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди в сумі 717,36 грн.;

18.05.2020 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди в сумі 1138,70 грн.;

18.05.2020 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди в сумі 791,54 грн.;

18.05.2020 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди в сумі 930,40 грн.;

18.05.2020 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_13 матеріальної шкоди в сумі 833,20 грн.;

18.05.2020 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_14 матеріальної шкоди в сумі 1528,80 грн.;

18.05.2020 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_15 матеріальної шкоди в сумі 916,83 грн.;

15.07.2021 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_16 матеріальної шкоди в сумі 1345,83 грн.;

25.07.2021 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_17 матеріальної шкоди в сумі 1971,69 грн.;

07.08.2021 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_18 матеріальної шкоди в сумі 994,59 грн.;

07.08.2021 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_19 матеріальної шкоди в сумі 768,67 грн.;

27.08.2021 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_20 матеріальної шкоди в сумі 1390,25 грн.;

31.08.2021 року із заподіянням потерпілій ОСОБА_21 матеріальної шкоди в сумі 1811,10 грн.;

19.09.2021 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_22 матеріальної шкоди в сумі 246,44 грн.;

20.09.2021 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_23 матеріальної шкоди в сумі 1896,29 грн.;

05.11.2021 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_24 матеріальної шкоди в сумі 1572,07 грн.;

24.11.2021 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_25 матеріальної шкоди в сумі 1572,07 грн.

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2102 грн., а 50% від його розміру становить 1051 грн.

Таким чином, за змістом положень Податкового Кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, розмір викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. КК України у 2020 році становила 2102 грн. (1051х2) та 2021 році (як вже було зазначено) становила 2270 грн. (1135х2).

Враховуючи, що вартість майна, яким заволодів ОСОБА_4 за вищевказаними епізодами (окрім епізоду 18.05.2020 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди в сумі 2628,19 грн.) була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_4 від покарання призначеного вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16.05.2022 року за ч. 3.ст. 185 КК України за вказаними епізодами як такими, що з урахуванням вищенаведеного, не підпадають під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Водночас враховуючи що за одним епізодом від 18.05.2020 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди в сумі 2628,19 грн. сума майна, яким заволодів ОСОБА_4 становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 2102 грн, тому кримінальна караність діянь ОСОБА_4 за ч.3 ст. 185 КК України не усунена.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 22.08.2024 року у справі № 567/507/23.

У зв`язку із декриміналізацією вчиненого ОСОБА_4 діяння, відповідно до положень Закону №3886-ІХ від 18.07.2024 року, за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.02.2022 року, призначення покарання за вироком Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська від 16.05.2022 року унеможливлює застосування ч. 4 ст. 70 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 слід вважати засудженим за вироком Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська від 16.05.2022 року за ч.3 ст.185 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, за ч.2 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у виді 4 років позбавлення волі, без застосування ч.4 ст. 70 КК України.

Останнім за часом постановленим вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.05.2023 року ОСОБА_4 засуджений за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за цим вироком більш суворим покаранням призначеним Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16.05.2022 року та остаточно визначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. Строк відбування покарання розраховувати з моменту приведення вироку до виконання. Вирок набрав законної сили 27.06.2023 року.

Зі змісту вироку Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.05.2023 вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України ОСОБА_4 вчинив за епізодами :

у період з 17.08.2021 по 18.08.2021 із заподіянням потерпілому ОСОБА_26 матеріальної шкоди в сумі 1439,99 грн.;

у період з 24.08.2021 по 25.08.2021 із заподіянням потерпілому ОСОБА_27 матеріальної шкоди в сумі 1316,43 грн.;

29.08.2021 із заподіянням потерпілому ОСОБА_28 матеріальної шкоди в сумі 1428,76 грн.;

у період з 01.09.2021 по 03.09.2021 із заподіянням потерпілому ОСОБА_29 матеріальної шкоди в сумі 49108,33 грн.;

у період з 08.09.2021 по 09.09.2021 із заподіянням потерпілому ОСОБА_30 матеріальної шкоди в сумі 423 грн.;

у період з 04.09.2021.2021 по 05.09.2021 із заподіянням потерпілому ОСОБА_31 матеріальної шкоди в сумі 1438,78 грн.;

у період з 08.09.2021 по 09.09.2021 із заподіянням потерпілому ОСОБА_32 матеріальної шкоди в сумі 2012,02 грн.;

11.09.2021 із заподіянням потерпілому ОСОБА_33 матеріальної шкоди в сумі 4104грн.;

12.09.2021 із заподіянням потерпілому ОСОБА_34 матеріальної шкоди в сумі 4028 грн.;

у період з 12.09.2021 по 16.09.2021 із заподіянням потерпілому ОСОБА_35 матеріальної шкоди в сумі 1260 грн.;

Враховуючи, що вартість майна, яким заволодів ОСОБА_4 за епізодами: у період з 17.08.2021 по 18.08.2021 із заподіянням потерпілому ОСОБА_26 матеріальної шкоди в сумі 1439,99 грн.; у період з 24.08.2021 по 25.08.2021 із заподіянням потерпілому ОСОБА_27 матеріальної шкоди в сумі 1316,43 грн.; 29.08.2021 із заподіянням потерпілому ОСОБА_28 матеріальної шкоди в сумі 1428,76 грн.; у період з 08.09.2021 по 09.09.2021 із заподіянням потерпілому ОСОБА_30 матеріальної шкоди в сумі 423 грн.; у період з 04.09.2021.2021 по 05.09.2021 із заподіянням потерпілому ОСОБА_31 матеріальної шкоди в сумі 1438,78 грн.; у період з 08.09.2021 по 09.09.2021 із заподіянням потерпілому ОСОБА_32 матеріальної шкоди в сумі 2012,02 грн.; у період з 12.09.2021 по 16.09.2021 із заподіянням потерпілому ОСОБА_35 матеріальної шкоди в сумі 1260 грн., була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 2270грн, суд вважає, за необхідне звільнити ОСОБА_4 від покарання за ч.3 ст. 185 КК України за вказаними епізодами, як такими, що з урахуванням вищенаведеного, не підпадають під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Водночас враховуючи що за іншими епізодами ч.3 ст. 185 КК України сума майна, яким заволодів ОСОБА_4 становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 2270 грн, тому кримінальна караність діянь ОСОБА_4 за ч.3 ст. 185 КК України не усунена.

Таким чином, у зв`язку із декриміналізацією вчинених ОСОБА_4 діянь, відповідно до положень Закону №3886-ІХ, суд вважає за необхідне привести вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.05.2023 року у відповідність до вимог Закону №3886-ІХ та вважати ОСОБА_4 засудженим за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за цим вироком більш суворим покаранням призначеним Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16.05.2022 року та остаточно визначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. Строк відбування покарання розраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

На підставі викладеного, керуючись Законом України № 3886-IX від 18.07.2024, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання призначеного вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.05.2023 за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, задовольнити часткового.

Привести вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.02.2022 року у відповідність до вимог Закону №3886-ІХ.

На підставі ч.2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання призначеного вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.02.2022 року за ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 71 КК України у зв`язку із усуненням караності діяння.

Привести вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16.05.2022 року у відповідність до вимог Закону №3886-ІХ у відповідність до вимог Закону №3886-ІХ.

На підставі ч.2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від покарання призначеного вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16.05.2022 року за ч. 3.ст. 185 КК України за епізодами: у період з 09.04.2020 року по 10.04.2020 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди в сумі 426 грн.; у період з 30.04.2020 року по 01.05.2020 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_6 у матеріальної шкоди в сумі 626,50 грн.; у період з 01.05.2020 року по 02.05.2020 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди в сумі 982,07 грн.; у період з 02.05.2020 року по 03.05.2020 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди в сумі 881,20 грн.; у період з 12.05.2020 року по 13.05.2020 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди в сумі 1046,05 грн.; 18.05.2020 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди в сумі 717,36 грн.; 18.05.2020 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди в сумі 1138,70 грн.; 18.05.2020 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди в сумі 791,54 грн.; 18.05.2020 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди в сумі 930,40 грн.; 18.05.2020 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_13 матеріальної шкоди в сумі 833,20 грн.; 18.05.2020 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_14 матеріальної шкоди в сумі 1528,80 грн.; 18.05.2020 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_15 матеріальної шкоди в сумі 916,83 грн.; 15.07.2021 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_16 матеріальної шкоди в сумі 1345,83 грн.; 25.07.2021 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_17 матеріальної шкоди в сумі 1971,69 грн.; 07.08.2021 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_18 матеріальної шкоди в сумі 994,59 грн.; 07.08.2021 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_19 матеріальної шкоди в сумі 768,67 грн.; 27.08.2021 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_20 матеріальної шкоди в сумі 1390,25 грн.; 31.08.2021 року із заподіянням потерпілій ОСОБА_21 матеріальної шкоди в сумі 1811,10 грн.; 19.09.2021 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_22 матеріальної шкоди в сумі 246,44 грн.; 20.09.2021 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_23 матеріальної шкоди в сумі 1896,29 грн.; 05.11.2021 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_24 матеріальної шкоди в сумі 1572,07 грн.; 24.11.2021 року із заподіянням потерпілому ОСОБА_25 матеріальної шкоди в сумі 1572,07 грн. у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засудженим за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16.05.2022 року за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі за ч.2 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та вважати засудженим ОСОБА_4 до остаточного покарання у виді 4 років позбавлення волі, без застосування ч.4 ст. 70 КК України. Строк відбування покарання відраховувати з моменту приведення вироку до виконання. На підставі ст. 72 КК України ОСОБА_4 зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в рамках даного кримінального провадження з 13.12.2021 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Привести вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.05.2023 року у відповідність до вимог Закону №3886-ІХ у відповідність до вимог Закону №3886-ІХ.

На підставі ч.2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від покарання призначеного вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.05.2023 року за ч.3 ст. 185 КК України за епізодами у період з 17.08.2021 по 18.08.2021 із заподіянням потерпілому ОСОБА_26 матеріальної шкоди в сумі 1439,99 грн.; у період з 24.08.2021 по 25.08.2021 із заподіянням потерпілому ОСОБА_27 матеріальної шкоди в сумі 1316,43 грн.; 29.08.2021 із заподіянням потерпілому ОСОБА_28 матеріальної шкоди в сумі 1428,76 грн.; у період з 08.09.2021 по 09.09.2021 із заподіянням потерпілому ОСОБА_30 матеріальної шкоди в сумі 423 грн.; у період з 04.09.2021.2021 по 05.09.2021 із заподіянням потерпілому ОСОБА_31 матеріальної шкоди в сумі 1438,78 грн.; у період з 08.09.2021 по 09.09.2021 із заподіянням потерпілому ОСОБА_32 матеріальної шкоди в сумі 2012,02 грн.; у період з 12.09.2021 по 16.09.2021 із заподіянням потерпілому ОСОБА_35 матеріальної шкоди в сумі 1260 грн. у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засудженим за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.05.2023 року за ч.3 ст.185 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за цим вироком більш суворим покаранням призначеним Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16.05.2022 року вважати засудженим ОСОБА_4 до остаточного покарання у виді 4 років позбавлення волі. Строк відбування покарання розраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Копію ухвали направити до Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1