ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/4910/24

21 січня 2025 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костопіль Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, освіта професійно-технічна, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.357 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , у період часу з 13.00 год. 14.12.2024 по 09.00 год. 16.12.2024, точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у приміщенні кіоску, що по АДРЕСА_3 , діючи умисно, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що паспорт громадянина України є важливим особистим документом, який згідно «Положенням про паспорт громадянина України», затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2503-ХІІ від 26,06.1992 із змінами і доповненнями, є офіційним документом, втрата якого істотно ускладнює реалізацію особою своїх прав, свобод та законних інтересів, таємно, шляхом вільного доступу, незаконно заволодів паспортом громадянина України № НОМЕР_1 , виданого 16.12.2022 органом 51621 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_4 .

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.3 ст. 357 КК України, а саме незаконно заволодів будь-яким способом паспортом.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у пред`явленому обвинуваченні, у вчиненому щиро розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, претензій до обвинуваченого не має.

Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст.357 КК України доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.3 ст.357 КК України правильна, оскільки обвинувачений незаконно заволодів будь-яким способом паспортом потерпілої ОСОБА_5 ..

Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно ч.2 ст.50 цього Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінального проступку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, та відсутність обставин, що його обтяжують, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за ч.3 ст.357 КК України у виді пробаційного нагляду з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових злочинів, відповідатиме особі обвинуваченого та буде достатнім для досягнення мети покарання відповідно до ст. 50 КК України.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов в межах кримінального провадження до ОСОБА_3 не пред`являвся.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, ст. ст. 50, 59-1, 65, 66-67, ч. 2 ст.389 КК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.357 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком 2 (два) роки.

На підставі ч. 2 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, станом на час ухвалення цього вироку, карається обмеженням волі на строк до трьох років.

Заходи забезпечення кримінального провадження до ОСОБА_3 не застосовувались.

Після набрання вироком суду законної сили речові докази:

-паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 16.12.2022 органом 5621, на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Костопіль Костопільського району Рівненської області; -трудова книжка синього кольору без внесених відомостей серія та номер АН № 748552, яка містить 64 сторінки та обкладинку із картону, на внутрішній частині обкладинки наявний надпис «2 29»; частина трудової книжки серія та номер НОМЕР_2 , із наявними записами із відомостями про трудову діяльність на сторінках 11-19, без зазначення особи на яку оформлену дану трудову книжку, яка містить сторінки із нумерацією від 11 до 36 та від 45 до 70, обкладинка відсутня, які передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 - вважати повернутими по належності .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1