У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання засудженого ОСОБА_3 , про приведення у відповідність згідно чинного законодавства вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 15.08.2024,

У С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 , в якому він просить привести вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 15.08.2022 у відповідність до вимог Закону України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів".

Дослідивши клопотання засудженого ОСОБА_3 , додані до нього матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Пунктом 2 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Виходячи з аналізу вищевказаних норм, вирішення питань, які виникають під час виконання вироків, віднесено до компетенції судів, в межах територіальної юрисдикції яких виконується вирок, або в межах територіальної юрисдикції яких засуджений відбуває покарання.

Як вбачається з повідомлення начальника Державної установи "Київський слідчий ізолятор", ОСОБА_3 , прибув до ДУ "Київський слідчий ізолятор" із Державної установи «Білоцерківська виправна колонія № 35», згідно ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області для доставки до вказаного суду.

Разом з тим, з рапорту начальника ВКВСР ДУ «Білоцерківська виправна колонія № 35» вбачається, що засуджений ОСОБА_3 , 22.09.2023, вибув до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» разом з матеріалами особової справи, тому час знаходження засудженого в іншій установі, адміністрації ДУ «Білоцерківська виправна колонія № 35» невідомий.

Як з`ясовано судом, згідно вироку Дніпровського районного суду міста Києва від 15 серпня 2022 року, з урахуванням змін у нього (шляхом скасування в частині визначеного покарання) за вироком Київського апеляційного суду від 24 січня 2023 року ОСОБА_3 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Також, 22.09.2023, з Державної установи « Білоцерківська виправна колонія № 35» засуджений ОСОБА_3 , вибув до Державної установи «Київський слідчий ізолятор», згідно ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Таким чином, питання, що ініційоване ОСОБА_3 , не відноситься до компетенції Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, а належить до компетенції місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Відповідно подане клопотання, в силу ст. 537, 539 КПК, не підлягає розгляду Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, оскільки має вирішуватися місцевим суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 15 серпня 2022 року.

Також, за змістом ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК, даний підхід законодавець застосовує, для прикладу, у разі коли скарга, у порядку ст. 303 Кодексу, не підлягає розгляду в даному суді.

Разом з тим, дії суду, у разі, якщо дане клопотання подано з порушенням порядку визначеного ч. 2 ст. 539 КПК не регламентуються, тому суд, застосовує положення ч. 6 ст. 9 КПК та п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає поверненню з роз`ясненням ОСОБА_3 права відповідного звернення з даним клопотанням до суду визначеного п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений на даний час відбуває покарання.

На підставі викладеного та керуючись статтями 7, 9, 369-372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_3 - повернути заявнику.

Роз`яснити ОСОБА_3 право звернутися з даним клопотанням, згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, до суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_4