Харківський районний суд Харківської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року

смт Покотилівка Харківської області

Справа № 635/10676/24

Провадження № 1-кп/635/136/2025

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000643 від 01 липня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Федорівка Великобурлуцького району Харківської області, громадянина України, маючого середню освіту, військовослужбовця військової служби на посаді навідника-оператора 3 штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України,

УСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним

30.06.2024, приблизно о 22:30 годин, солдат ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді навідника-оператора 3 штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , куди він прибув в пошуках своєї співмешканки ОСОБА_6 , де в спальній кімнаті побачив, що його співмешканка лежить в одному ліжку з повністю роздягнутим чоловіком, а саме зі своїм зведеним по матері братом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого, діючи умисно, з метою спричинення останньому тілесних ушкоджень невизначеного ступеню тяжкості, на ґрунті ревнощів та раптово виниклих неприязних відносин, не даючи можливості присутнім пояснити свою поведінку, заплигнув на ліжко, в якому спав ОСОБА_7 , та почав наносити сонному ОСОБА_7 множинні удари кулаками та ногами в область голови та тулубу, завдавши таким чином потерпілому один удар кулаком правої руки в область його голови, численні удари ногами в область тулуба, а також ще не менш чотирьох ударів ногами знову в область голови ОСОБА_7 , спричинивши йому тим самим наступні тілесні ушкодження:

- травма - грудної клітки (синець на лівій боковій поверхні грудної клітки в проекції 7 ребра по середній лінії, крововилив в підшкірну жирову клітковину та м`язи грудної клітки; шиї травма шиї (синець на передній поверхні шиї зліва та лівій боковій поверхні шиї, крововилив у груднино-ключинно-соскоподібний м`яз та судинно-нервовий пучок шиї зліва); які мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (згідно п.п. 1.5.2., 2.3.2., 2.3.3., 2.3.5., 4.8., «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р.);

- голови черепно-мозкова травма (синець в лівій скроневій ділянці та лівій вушній раковині; синець на верхній повіці лівого ока, забита рана верхньої губи, що розташована на тлі синця; синець в проекції лівої гілки нижньої щелепи, крововиливи в м`які покрови голови в лівій скроневій ділянці, правій тім`яній та правій потиличній ділянці; скупчення рідкої крові під твердою мозковою оболонкою в лобній ділянці справа, правій скроневій ділянці, правій тім`яній ділянці та потиличній ділянці об`ємом близько 30 мл; крововиливи під м`які мозкові оболонки і в тканину головного мозку в лівій лобній частці, лівій скроневій частці, правій лобній частці, правій скроневій частці, правій тім`яній частці, правій потиличній частці; забій головного мозку в лівій скроневій частці). Ця черепно-мозкова травма за ступенем тяжкості згідно п. 4.8, п.2.1.2, п. 2.1.3 (в,г) («Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р.) носить ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за критеріями небезпеки для життя.

Після отримання вказаних тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , не приходячи до тями, в цей же день, тобто ІНФОРМАЦІЯ_3 помер на місці скоєного відносно нього злочину, і причиною його смерті стала закрита черепно-мозкова травма, яка виникла в результаті нанесення йому множинних ударів ногами в область голови, що супроводжувалася ушкодженнями м`яких тканин голови, крововиливами під оболонки та в тканину головного мозку та забоєм головного мозку та призвела до набряку-набубнявіння головного мозку.

Судом встановлені обставини вчиненого даного кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені органом досудового розслідування.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфікуються за частиною 2 статті 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Позиція сторонін кримінального провадження

Прокурор зазначив, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що протиправне діяння вчинено обвинуваченим, тому просить суд враховуючи повне визнання ОСОБА_5 своєї вини, щиросердного каяття, відсутності обтяжуючих обставин призначити покарання за частиною 2 статті 121 КК України у виді семи років позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що 30 червня 2024 року ввечері він прийшов до дому, де спільно проживав разом з ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_4 та побачив, що його співмешканка ОСОБА_9 лежить в одному ліжку з повністю роздягнутим чоловіком, а саме зі своїм зведеним по матері братом ОСОБА_10 . Після побаченого обвинувачений через ревнощі почав наносити множинні удари руками та ногами по голові та тулубу ОСОБА_11 . Після чого він пішов у іншу кімнату щоб заспокоїтися, та вони разом з ОСОБА_12 викликали швидку допомогу. Після чого він дізнався, що після приїзду швидкої допомоги ОСОБА_7 помер. Зазначив, що під час досудового розслідування активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений просили суд призначати мінімальне покарання, передбачене законом.

Щодо доказів на підтвердження встановлених судом обставин та мотиви суду

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за частиною 2 статті 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Суд бере до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини справи. Судом встановлено, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження положення частини 3 статті 349 КПК України про те, що у такому випадку будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому частиною 3 статті 349 КПК України, пересвідчившись в добровільності позиції обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 та стосуються процесуальних питань, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості поза розумним сумнівом у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання та мотиви призначення покарання

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Обставинами, які відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до статті 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не судимий, має середню освіту, не одружений, є військовослужбовцем військової служби на посаді навідника-оператора 3 штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», за місцем несення служби характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, керуючись вимогами статті 65 КК України, та враховуючи положення Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» поряд з наведеними вище даними про його особу, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, обставини вчинення кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого та мотиви вчинення кримінального правопорушення, визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих обставин, вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити покарання у виді семи років позбавлення волі.

Підстав для застосування судом статті 69 та 75 КК України, судом не встановлено.

Щодо вирішення процесуальних питань

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта по даному кримінальмо провадженю відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29.07.2024 відносно підозрюваного ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у даному кримінальному проваджено ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14.01.2025 продовжено до 14.03.2025 включно.

На підставі частини 15 статті 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 349, 369, 370, 373, 374,394, 395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України та призначити покарання у виді семи років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 рахувати з моменту проголошення вироку з 13.02.2025.

На підставі частини 5 статті 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з дати обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з 29 липня 2024 року по 12 лютого 2025 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний у вигляді тримання під вартою.

Речові докази труси, які були на потерпілому ОСОБА_7 та які були вилучені під час розтину трупа, після набрання вироком законної сили - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання.

Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого частиною 2 статті 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На підставі частини 15 статті 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, повний текст вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Учасникам судового провадження, які не були присутні при проголошенні резолютивної частини вироку, направити копію повного тексту вироку не пізніше наступного дня після ухвалення вироку (частина 7 статті 376 КПК України).

Суддя ОСОБА_13