17 березня 2025 року Єдиний унікальний № 501/1014/25 Провадження № 1-кп/501/148/25
ВИРОК

Іменем України

17 березня 2024 року м. Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області

у складі: головуючого - Тордія Е.Н. секретаря судових засідань Буряченко Д.О.

номер справи 501/1014/25 провадження 1-кп/501/148/25

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Чорноморську Одеської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065 від 23 січня 2025 року відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеси, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, малолітніх неповнолітніх дітей немає, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 Кримінального кодексу України, -

участь у справі приймали: прокурор Білоциценко Г.В.,

захисник адвокат Бойко А.В.

обвинувачений ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Сторони, кожен окремо, не заперечували щодо розгляду справи під час воєнного стану.

Стислий виклад обставин обвинувачення.

ОСОБА_2 , будучи достовірно обізнаним із засобів масової інформації та інших відкритих джерел інформації про введення правого режиму воєнного стану на всій території України, а також введеної органами державної влади заборони розповсюдження інформації, розголошення якої може призвести до обізнаності противника про дії Збройних Сил України, інших складових сил оборони, негативно вплинути на хід виконання завдань за призначенням під час дії правового режиму воєнного стану, 23 січня 2025 року приблизно о 16 годині 00 хвилин (більш точний час органом досудового розслідування не встановлено), пересуваючи поблизу місцезнаходження (дислокації) військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 використовуючи електронне обладнання - мобільний телефон марки «Айфон 14 Про Макс» ІМЕН 61254, НОМЕР_2 , зі встановленим програмним забезпеченням, підключеним до мережі Інтернет - провайдера, авторизувавшись в Instagram (instagram.com /pro.tovarky.team/ діючи умисно, з метою поширення інформації про розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно Законів України військових формувань, яка не розміщувалась у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством Оборони України або іншими уповноваженими державними органами, за можливості їх ідентифікації на місцевості, здійснив збір шляхом фото-, відеофіксації та розповсюдження (поширення) шляхом публікації (опублікування) відеозапису (відеоролику) з зображенням вогневої позиції підрозділу охорони та оборони порту Чорноморськ військової частини НОМЕР_1 та засобів оптико-електронної розвідки Сил оборони України, яке знаходилось у вільному доступі (вкладках Історія (Моя Історія) понад 3 години, з можливістю ознайомлення 8777 підписників ОСОБА_2 .

Згідно відповіді Угрупування різнорідних сил ВМС ЗСУ МО України № 649/211/81 /209/У/ОКП від 23 січня 2025 року, містить інформацію про розташування підрозділів, сил та засобів ВМС ЗСУ, за можливості їх ідентифікації на місцевості, а саме вогневу позицію підрозділу охорони та оборони порту Чорноморську військової частини НОМЕР_1 та засоби оптико-електронної розвідки Сил оборони України. Вказана інформація Генеральним штабом , Збройними Силами України, Міністерством Оборони України або іншими уповноваженими державними органами у відкритому доступі не розміщувалась.

Надання вищевказаної інформації іноземній державі, іноземній організації, їх представникам або несанкціоноване її поширення будь-яким способом в умовах правового режиму воєнного стану несе загрозу життю та здоров`ю військовослужбовців і може завдати значної шкоди обороноздатності та державній безпеці України, підриває бойову готовність підрозділів Збройних Сил України.

12 березня 2025 року до суду скерований обвинувальний акт відносно обвинуваченого ОСОБА_2 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 114-2 Кримінального кодексу України - поширення інформації про розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, яка не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, за можливості їх ідентифікації на місцевості, вчинене в умовах воєнного стану.

Одночасно з обвинувальним актом, до суду надіслана угода про визнання винуватості укладена 10 березня 2025 року прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Одеської обласної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_2 , у присутності захисника останнього адвоката Бойко А.В. у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 472 Кримінального процесуального кодексу України.

Позиція учасників судового процесу.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила передбачені ст. 469 Кримінального процесуального кодексу та Кримінального кодексу України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 та його захисник адвокат Бойко А.В. підтримали укладання угоди, ознайомлені з її наслідками щодо укладання та невиконання, прохали її затвердити.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій

ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 114-2 Кримінального кодексу України.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_2 повинен понести за вчинене кримінального правопорушення, а саме: за ч. 2 ст. 144-2 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Крім того, даною угодою сторонами узгоджено звільнення ОСОБА_2 від відбування покарання на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, застосування обов`язків передбачених ст. 76 Кримінального кодексу України, та застосування ст. 96-2 Кримінального кодексу України,щодо знаряддя злочину.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені сторонам.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно та в повному обсязі визнає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 Кримінального кодексу України.

Розглядаючи в судовому порядку питання про можливість затвердження даної угоди, суд виходить з наступного.

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 468 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим.

У відповідності до ч. 4 ст. 469 Кримінального процесуального кодексу України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів та особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб,організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Обвинувачений ОСОБА_2 в судовому засіданні просить вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 Кримінального кодексу України в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_2 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 Кримінального кодексу України є тяжким кримінальним правопорушенням.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_2 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 п. 1 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 Кримінального процесуального кодексу України.

Висновок суду.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За наявності обставини, що пом`якшує покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального провадження та відсутність обставин, що обтяжують його покарання, враховуючи, що ОСОБА_2 , раніше не судимий, зробив благодійний внесок 500 000.00 грн. в/ч НОМЕР_3 , сторони погоджуються на призначення йому покарання.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 114-2 Кримінального кодексу України, а саме: поширення інформації про розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, яка не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, за можливості їх ідентифікації на місцевості, вчинене в умовах воєнного стану за яким належить призначити ОСОБА_2 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання, із застосуванням положень ст. 75 Кримінального кодексу України, звільнивши ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання, так як його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення обов`язкового контролю за подальшою його поведінкою, та з покладанням на нього обов`язків передбачених ст.76 Кримінального кодексу України.

Інші питання пов`язані в винесенням вироку.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою призначений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду Одеської області від 24 січня 20254 року скасувати.

Судові витрати по справі відсутні.

Речовий доказ знаряддя злочину: мобільний телефон ««Айфон 14 Про Макс» ІМЕІ1 НОМЕР_4 , ІМЕІ2 НОМЕР_5 підлягає конфіскації в дохід держави на підставі ст. 96-2 Кримінального кодексу України,

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 126, 373, 374, 376, 473 -476 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 10 березня 2025 року, що була укладена між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Одеської обласної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_2 , у присутності захисника останнього адвоката Бойко А.В., з іншої сторони у кримінальному провадженні № 1-кп/501/148/25, (501/1014/25).

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 Кримінального кодексу України.

Призначити ОСОБА_2 узгоджене сторонами угоди покарання за ч. 2 ст. 114-2 Кримінального кодексу України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, строком на 3 (три) роки.

Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_2 наступні обов`язки:

? періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

? повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 - скасувати, звільнивши його з під варти з залу суду.

На підставі ст. 96-2 Кримінального кодексу України конфісковано у власність держави знаряддя злочину: мобільний телефон «Айфон 14 Про Макс» ІМЕІ1 НОМЕР_4 , ІМЕІ2 НОМЕР_5 .

Повний текст вироку виготовлено 17 березня 2025 року.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором, виключно з підстав, передбачених ст. 394 Кримінально-процесуального кодексу України до Одеського апеляційного суду через Іллічівський міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий