КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/4378/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №001916, по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України,

та

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.4 ст.191 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 15 травня 2024 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 15 травня 2024 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.4 ст.191 КК України, повернуто прокурору з підстав невідповідності його вимогам КПК України.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу суду скасувати як незаконну, через істотні порушення судом вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що обвинувальний акту кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.4 ст.191 КК України, відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки містить усі відомості про обвинувачених, встановлені фактичні обставини кримінального правопорушення, правову кваліфікацію дій обвинувачених та формулювання обвинувачення.

За доводами прокурора, у заявленому стороною захисту клопотанні про повернення обвинувального акта прокурору зазначаються обставини, які підлягають доказуванню під час судового розгляду по суті висунутого обвинувачення.

Вважає, що висновки суду про невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону не відповідають фактичним обставинам провадження та не ґрунтуються на вимогах закону.

За результатами апеляційного перегляду просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення прокурора, який підтримав апеляційні вимоги та просив їх задовольнити, захисників та обвинувачених, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та вважали рішення суду законним і обґрунтованим, перевіривши наявні матеріали кримінального провадження та проаналізувавши апеляційні доводи прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, до Шевченківського районного суду міста Києва для судового розгляду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №001916, по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.4 ст.191 КК України.

Вирішуючи в підготовчому судовому засіданні питання про призначення обвинувального акта до судового розгляду, суд першої інстанції встановив, що обвинувальний акт у даному провадженні не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Прийняте рішення суд мотивував тим, що обвинувальний акт від 04.11.2021 року не містить посилання на те, яким чином станом на кінець жовтня 2016 року ОСОБА_7 вступив у можливу злочинну змову із ОСОБА_8 , який на той момент обіймав посаду начальника сектору пожежної безпеки управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУ НП у м. Києві, оскільки станом на 30.10.2016 року ОСОБА_7 був поновлений на посаді старшого інспектора з особливих доручень управління організаційного-аналітичного забезпечення ГУ НП у м. Києві, а відтак, не мав жодного відношення до сектору пожежної безпеки, керівником якої був ОСОБА_8 .

Крім цього, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт від 04.11.2021 року не містить будь - яких календарних дат про те, в який із 479 робочих днів ОСОБА_7 був відсутнім на робочому місці.

За висновками суду, обвинувальний акт також не містить жодного посилання на те, з якого моменту у даному кримінальному провадженні було закінчено привласнення, оскільки період з 31.10.2016 року по 20.12.2019 року містить в собі 38 місяців, кожного із яких ОСОБА_7 отримував заробітну плату, а відтак, не конкретизовано, в який із 38 місяців вказаний злочин (привласнення) було закінчено.

Також в обвинувальному акті наявний недолік формулювання обвинувачення, який полягає у визначенні правового статусу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , оскільки прокурором на першій сторінці обвинувального акту зазначено, що вказані особи мають статус підозрюваних, в той час як в подальшому зазначаються як обвинувачені, що не узгоджується з вимогами п.5 ч.2 ст.291 КПК України.

Зважаючи на це, суд дійшов висновку, що наведені факти є підставою для повернення обвинувального акту прокурору як такого, що не відповідає вимогам КПК України.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню судового розгляду, не відповідають фактичним обставинам провадження, з огляду на наступне.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Зокрема, на стадії підготовчого судового засідання суд перевіряє обвинувальний акт на відповідність вимогам ст.291 КПК України. Вказана стаття містить конкретний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, та не підлягає розширеному тлумаченню.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 складений слідчим у відповідності до вимог ст.291 КПК України, затверджений прокурором у кримінальному провадженні, містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію дій обвинувачених, з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, і наданий до суду з додатком документів, визначених законом.

Висновки суду про те, що викладене в обвинувальному акті обвинувачення є неконкретним, не може бути безумовною підставою для повернення обвинувального акта прокурору, оскільки цим самим суд на стадії підготовчого судового засідання фактично вдався до оцінки висунутого обвинувачення, що має здійснюватися під час судового розгляду кримінального провадження.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону не відповідає фактичним обставинам провадження та є передчасним.

Не ґрунтується на положеннях кримінального процесуального закону і твердження суду про повернення обвинувального акта з тих підстав, що прокурором на першій сторінці обвинувального акту зазначено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 мають статус підозрюваних, в той час як в подальшому зазначаються як обвинуваченими, оскільки набуття статусу особи у кримінальному провадженні визначено нормами КПК України, в даному випадку положеннями частини 2 статті 42 КПК України, відповідно до якої обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу.

Крім цього, поза увагою суду залишилось і те, що відповідно до статті 338 КПК України під час судового розгляду прокурор вправі змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення.

Відповідно до положень ч.5 ст.28 КПК України кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, висунуте ОСОБА_12 та ОСОБА_8 обвинувачення не знаходить свого судового вирішення з 08.11.2021 року.

Оскільки суд першої інстанції, ухваливши рішення про повернення обвинувального акта прокурору, припустився порушень вимог кримінального процесуального закону, які є істотними, колегія суддів задовольняє апеляційну скаргу прокурора, скасовує ухвалу суду та призначає у даному кримінальному провадженні новий розгляд у суді першої інстанції.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 409, 411, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 15 травня 2024 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.4 ст.191 КК України, повернуто прокурору з підстав невідповідності його вимогам КПК України, - скасувати, та призначити в даному кримінальному провадженні новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4