ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі

судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

законного представника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0004303, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, за апеляційною скаргою прокурора Кіцманського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 21.03.2025р., -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 21.03.2025 р. відмовлено у задоволенні клопотання начальника відділення №1 (м. Заставна) СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області майора поліції ОСОБА_9 та застосовано щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає на АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без використання електронного засобу контролю, шляхом заборони залишати житло цілодобово, строком на два місяці, а саме до 21 травня 2025 року.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки: 1) прибувати до кабінету слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; 2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, навчання; 3) утримуватися від спілкування з ЄУНСС:716/477/25

НП:11-сс/822/90/25 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_10

Категорія: в порядку КПК України Доповідач: ОСОБА_1

потерпілою та свідками в даному кримінальному провадженні; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну в разі їх наявності.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утриматись від спілкування з потерпілим щодо обставин кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, прокурор Кіцманського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 21.03.2025 р. скасувати і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання начальника відділення №1 (м. Заставна) СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_9 та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном 60 днів.

Апеляційні доводи обґрунтовує тим, що слідчий суддя при постановлені рішення в достатній мірі не врахував існування ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які обґрунтовують необхідність обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

Просить врахувати і те, що наслідком вчинення кримінального правопорушення є спричинення смерті потерпілому ОСОБА_11 , а тому з метою забезпечення охорони загальносуспільних прав та інтересів інших громадян, існує необхідність у застосуванні до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, на думку апелянта, слідчим суддею не враховано особу ОСОБА_6 , який є повнолітньою особою, не є особою похилого віку, визнаний обмежено дієздатною особою, неодноразово проходив лікування у психіатричному закладі, вчиняв факти домашнього насильства щодо своїх батьків.

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення та доводи апеляційної скарги, думку прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, думку підозрюваного, його законного представника та захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити ухвалу слідчого судді суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали справи та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів доходить такого.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями КПК України.

Вказаних вимог слідчим суддею було дотримано не повністю.

Згідно з ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оскільки обґрунтованість підозри ОСОБА_6 в апеляційній скарзі не оспорюється, апеляційний суд не переглядає оскаржену ухвалу в цій частині і констатує, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що на даному етапі досудового розслідування підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, є обґрунтованою.

Що стосується заявлених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, то колегія суддів вважає, що вони є доведеними та об`єктивно існують, а для їх запобігання більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою, є недостатнім.

Так, на переконання колегії суддів, існує ризик того, що підозрюваний може переховатись від органів досудового розслідування або суду, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі.

Оцінюючи існування вказаного ризику, апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), відповідно до якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Очевидним є і ризик незаконного впливу на потерпілу ОСОБА_12 , яка є племінницею підозрюваного, та свідків, які є його сусідами, а тому існує ймовірність того, що він може чинити тиск на них з метою зміни або відмови від показань.

Також існує ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, зважаючи на його особу, оскільки він не працює, не має міцних соціальних зв`язків, протягом останніх років через оператора «102» до ВП №3 (м. Заставна) ЧРУП ГУНП у Чернівецькій області надходили численні заяви і повідомлення про вчинення ОСОБА_6 домашнього насильства щодо його батьків.

Поряд з цим, апеляційний судом оцінено особу ОСОБА_6 , який зловживає алкогольними напоями, проживає один без належних соціальних та побутових умов, згідно з рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 10.05.2012 р. він визнаний обмежено дієздатним, а відповідно до інформації КНП «Заставнівська багатопрофільна лікарня» від 09.01.2025р. №28, він перебуває під спостереженням лікаря-психіатра з 1993 року та під спостереженням лікаря-нарколога з 2010 року.

За таких обставин, існування обґрунтованої підозри разом з вказаними ризиками в сукупності з даними про особу підозрюваного вказують на наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому доводи апеляційної скарги прокурора знайшли своє підтвердження та є обґрунтованими.

Підстав для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу колегія суддів не знаходить, з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , наслідків, які настали унаслідок дій, які йому інкриміновані, - смерть людини, його особу, а також встановлені апеляційним судом ризики. Крім того, на думку колегії суддів, такий запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного в майбутньому.

Відповідно до ч.1, п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Таким чином, норми КПК України дозволяють застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, відповідно до п.1 ч.4 вказаної статті, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Апеляційний суд з урахуванням підстав та обставин, передбачених ст.177 та 178 КПК України, користуючись своїм правом, передбаченим ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив смерть людини.

Відповідно до ч.3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а тому ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали в суді апеляційної інстанції, відповідно до п.2 ч.3 ст. 407 КПК України.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Кіцманського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 21.03.2025 р. про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання начальника відділення №1 (м. Заставна) СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_9 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» до 10 год. 00 хв. 20 травня 2025 року.

Підозрюваного ОСОБА_6 взяти під варту в залі суду негайно.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3