УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №712/14626/24

Провадження №1-кс/712/6362/24

20.12.2024 м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Черкаси скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора та уповноважених осіб, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000861 від 07.10.2021, та зобов`язання повернути, вилучене у ході проведення обшуку майно,

ВСТАНОВИВ:

До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора та уповноважених осіб, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000861 від 07.10.2021, та зобов`язання повернути, вилучене у ході проведення обшуку майно.

В обґрунтування скарги зазначено, що 08.11.2024 працівники УСБУ в Черкаській області та прокурор Офісу Генерального прокурора ініціювали проведення обшуку у квартирі, в якій проживає ОСОБА_4 . На думку представника заявника, ініціювання вказаного обшуку було незаконним та необґрунтованим з боку прокурора, оскільки останній не мав законних та достатніх підстав вносити клопотання про проведення обшуку до слідчого судді, оскільки матеріали кримінального провадження №0000861 від 07.10.2021 не містять жодних фактичних даних, які б вказували, що ОСОБА_4 має будь-яке відношення до вчинення кримінального правопорушення. Згідно з ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.11.2024, 08.11.2024 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 . У період часу який перевіряється органом досудового розслідування з 01.01.2021 по 01.08.2023 ОСОБА_4 у вказаний період часу не працювала у вказаних компаніях та не мала жодного відношення до господарської діяльності вказаних товариств, про що безумовно було відомо прокурору ОСОБА_5 . Також ОСОБА_3 зазначає, що в ухвалі слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.11.2024 не зазначено номер кримінального провадження та час внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в якому надається дозвіл на проведення обшуку; слідчий та/або групу слідчих яким наданий дозвіл на проведення обшуку; прокурора та/або групу прокурорів яким наданий дозвіл на проведення обшуку. Таким чином резолютивна частина ухвали суду взагалі не надає можливості ідентифікації ані кримінального провадження, в якому надається дозвіл на проведення обшуку, ані уповноважених службових осіб сторони обвинувачення на проведення обшуку. Тобто, під час проведення обшуку не уповноважений прокурор ОСОБА_6 здійснив незаконне вилучення речей у ОСОБА_4 , а саме: мобільного телефону 14 Pro Max MQ943AA/A, серійний номер НОМЕР_1 ; та ноутбуку Samsung №P75OXEDKSMK99YW2000ZCY.

Адвокат ОСОБА_3 представник ОСОБА_4 у судове засідання не прибув, надавши заяву про розгляд скарги без його участі.

Від старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Черкаській області надійшло клопотання про розгляд скарги без його участі.

Прокурор ОСОБА_5 у судове засідання також не прибув та 12.12.2024 надав до суду заперечення щодо вказаної скарги, де зазначає наступне. 08 листопада 2024 року у рамках вищезгаданого кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.11.2024 (Справа №712/13327/24, провадження №1-кс/712/5726/24) стороною обвинувачення проведено обшук у приміщенні, яке використовується ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами проведення обшуку виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «iPhone 14 Pro Мах», серійний номер НОМЕР_1 та ноутбук марки «Samsung NP7500XED», серійний номер - KSMK99YW2000ZCY. 11 листопада 2024 року вищеописане вилучене майно скеровано дорученням від 11.11.2024 №31/1/3-92069BИX-24, до оперативного підрозділу для проведення огляду з метою встановлення на вилученому майні збережених відомостей, які можуть містити докази протиправної діяльності та/або докази, які стосуються предмету досудового розслідування. Станом на день надання заперечення, результати виконання цього доручення до Офісу Генерального прокурора не надходили. Постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_7 про зміну групи прокурорів від 17.01.2024 визначено групу прокурорів до якої включено прокурорів, зокрема: 1) прокурора Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 ; 2) прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_8 ; 3) прокурора другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідування та підтриманням публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 . Також, прокурор зазначив, що спочатку досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000861 здійснювалось Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань, однак, постановою заступника Генерального прокурора від 24.05.2024, у зв`язку із неефективністю проведення досудового розслідування, здійснення подальшого досудового розслідування доручено слідчим слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Черкаській області. З огляду на викладене, прокурор категорично заперечує проти задоволення скарги.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, враховуючи неприбуття у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, а також надані слідчим матеріали кримінального провадження у режимі таємниці слідства, слідчий суддя зазначає про таке.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом УСБУ в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000861 від 07.10.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 362, ч. 1 ст. 366 КК України.

Постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_7 про зміну групи прокурорів від 17.01.2024 визначено групу прокурорів до якої включено прокурорів, зокрема: 1) прокурора Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 ; 2) прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_8 ; 3) прокурора другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідування та підтриманням публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10

24 травня 2024 року постановою заступника Генерального прокурора у зв`язку із неефективністю проведення досудового розслідування, здійснення подальшого досудового розслідування доручено слідчим слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Черкаській області.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.11.2024 у вказаному кримінальному провадженні надано дозвіл на проведення обшуку у приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , якими користується ОСОБА_4 .

08 листопада 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.11.2024 (Справа №712/13327/24, провадження №1-кс/712/5726/24) стороною обвинувачення проведено обшук у приміщенні, яке використовується ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами проведення обшуку виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «iPhone 14 Pro Мах», серійний номер НОМЕР_1 та ноутбук марки «Samsung NP7500XED», серійний номер - KSMK99YW2000ZCY.

11 листопада 2024 року вищеописане та вилучене майно скеровано дорученням від 11.11.2024 №31/1/3-92069BИX-24, до оперативного підрозділу для проведення огляду з метою встановлення на вилученому майні збережених відомостей, які можуть містити докази протиправної діяльності та/або докази, які стосуються предмету досудового розслідування.

Однак, вважаючи протиправним вилучення в ході обшуку 08.11.2024 мобільного телефону марки «iPhone 14 Pro Мах», серійний номер НОМЕР_1 та ноутбуку марки «Samsung NP7500XED», серійний номер - KSMK99YW2000ZCY адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся з даною скаргою до суду.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до жодного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 статті 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно з ст. 233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до ст. 233 КПК України , обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду. У разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке повинно містити відомості про:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з розслідуванням якого подається клопотання;

3) правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

4) підстави для обшуку;

5) житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, де планується проведення обшуку;

6) особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться;

7) індивідуальні або родові ознаки речей, документів, іншого майна або осіб, яких планується відшукати, а також їхній зв`язок із вчиненим кримінальним правопорушенням;

8) обґрунтування того, що доступ до речей, документів або відомостей, які можуть у них міститися, неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, а доступ до осіб, яких планується відшукати, - за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом. Зазначена вимога не поширюється на випадки проведення обшуку з метою відшукання знаряддя кримінального правопорушення, предметів і документів, вилучених з обігу.

Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що:

1) було вчинено кримінальне правопорушення;

2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування;

3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду;

4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи;

5) за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

Згідно з ст. 235 КПК України, у хвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи з підстав, зазначених у клопотанні прокурора, слідчого, надає право проникнути до житла чи іншого володіння особи лише один раз.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Серед заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених ст. 131 КПК України, є тимчасове вилучення майна.

Відповідно до частини першої статті 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Положеннями ч. 2 ст. 167 КПК України встановлено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно з ч. 3 ст. 168 КПК України слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту; 5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

При цьому, оцінка підстав віднесення певного майна до категорії тимчасово вилученого в розумінні ст. 167 КПК України залежить також від процесуального порядку його одержання органом досудового розслідування.

Статтею 168 КПК України передбачено випадки за яких можливо тимчасово вилучати майно, зокрема згідно з ч.2 цієї статті тимчасове вилучення здійснюється під час обшуку.

Вказана слідча дія відповідно до ст. 234 КПК України проводиться на підставі ухвали слідчого судді, в якій, з-поміж іншого, мають міститися відомості про речі та документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук (п.6 ч.2 ст. 235 КПК України).

Слідчий суддя вважає, що необхідність зазначення таких відомостей узгоджується із тим, що під час розгляду клопотання про надання дозволу на обшук детектив/прокурор, серед іншого, має довести достатність підстав вважати, що відповідні речі та документи мають значення для досудового розслідування, відомості, які в них містяться, можуть бути доказами під час судового розгляду, а також, можливість перебування таких речей та документів у зазначеному житлі чи іншому володінні особи ( п.2-4 ч.5 ст.234 КПК України).

Враховуючи зазначене, при вирішенні питання про дозвіл на проведення обшуку, здійснюється судовий контроль за втручанням у право власності осіб, зокрема щодо конкретного обсягу майна, яке має значення для конкретного кримінального провадження та яке за умови подальшого дотримання встановлених законом правил отримання доказової інформації із таких речей і документів та її фіксування забезпечуватиме правомірність утримання такого майна органом досудового розслідування.

У зв`язку із цим, статтею 236 КПК України, якою встановлено порядок проведення обшуку, розрізнено статус майна, яке може вилучатися під час такої слідчої дії. Така різниця у статусі обумовлена відмінностями у подальшому процесуальному оформленні майна у кримінальному провадженні і, відповідно, відмінністю в питанні повернення власнику.

Так, положення ч. 7 ст. 236 КПК України передбачає, що предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відтак, з системного аналізу наведених норм вбачається, що законодавцем визначено, що тимчасово вилученим майном під час обшуку є майно, яке:

- не входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку;

- не відноситься до предметів, які вилучені законом з обігу.

Застосовуючи вказані положення до майна, щодо якого порушено питання у поданій скарзі, слідчий суддя виходить із таких міркувань.

Так, встановлено, що 08 листопада 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.11.2024 (Справа №712/13327/24, провадження №1-кс/712/5726/24) стороною обвинувачення проведено обшук у приміщенні, яке використовується ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами проведення обшуку виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «iPhone 14 Pro Мах», серійний номер НОМЕР_1 та ноутбук марки «Samsung NP7500XED», серійний номер - НОМЕР_2 .

Слідчий суддя вважає за можливе врахувати висновки, висловлені у постанові ККС ВС від 23 січня 2020 року у справі № 457/1485/13-к, відповідно до яких КПК України не передбачає необхідність накладення арешту на речі та документи, дозвіл на відшукання яких прямо надано в ухвалі на проведення обшуку.

Таким чином, для повернення майна у порядку ст. 169 КПК України, скаржник має довести перед слідчим суддею, що відповідне майно, відносно якого порушується питання про його повернення, не входило до переліку майна, на яке слідчим суддею прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про проведення обшуку.

Представник скаржника до скарги надав ухвалу, на підставі якої було проведено обшук, із резолютивної частини якої вбачається, що слідчим суддею було надано дозвіл на проведення обшуку у приміщеннях, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , якими користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виявлення і вилучення, зокрема:

- електронних носіїв інформації (жорстких дисків, флеш накопичувачів, оптичних дисків, серверів, засобів зв`язку, мобільних телефонів тощо), комп`ютерної техніки, ноутбуків, смартфонів та інших носіїв інформації, які використовувалися під час протиправної діяльності;

- мобільних терміналів/телефонів/смартфонів, засобів комунікації, телекомунікаційного та іншого обладнання, у тому числі того, що застосовує технологію ІР-телефонії, сім-карток (операторів мобільного зв`язку).

На даний час у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000861 від 07.10.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 362, ч. 1 ст. 366 КК України досудове розслідування триває.

Заявник не повідомив суду жодних обставин, які б очевидно свідчили, що вилучені речі не відносяться до тих, на відшукання яких надано дозвіл, або ж що такі речі не мають жодного відношення до обставин розслідуваних у цьому кримінальному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що подана скарга є необґрунтованою, а тому відмовляє у її задоволенні.

Керуючись ст. 2, 7, 9, 22, 24, 94, 98, 132, 167-169, 170-173, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Слідчий суддя ОСОБА_11