ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/6848/24

Провадження № 1-в/210/1135/24

16 грудня 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , учасники провадження, які беруть участь у розгляді справи: прокурор Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , представник ДУ "КВК № 80" - ОСОБА_4 ,засуджений ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі дистанційного судового провадження подання адміністрації Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» на засудженого:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в

селі Писанці Покровського району Дніпропетровської області, українець, громадянин

України, який має середню-спеціальну освіту, не працює, розлучений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей не має, групи інвалідності не має, державних нагород не має, депутатом не являється, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Відомості про судимості:

1) 18.02.2021 року Покровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 297 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

2) 07.04.2021 року Покровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 297, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 5 років, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитом строком на 3 роки.

3) 17.05.2021 року Покровським районним судом Дніпропетровської області за ст. 297 ч.3 КК України, до покарання 4 роки позбавлення волі. Вирок від 07.04.2021 року - виконувати самостійно.

4) 27.09.2022 року Покровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 297 КК України, покарання 4 роки позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч.1 КК України, за сукупності вироків, до призначеного судом покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком від 17.05.2021 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 4 місяці. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.12.2022 року - вирок в частині призначеного покарання скасувано, призначено покарання за ч. 3 ст. 297 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 71 ч.1 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за новим вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироками від 07.04.2021 року та від 17.05.2021 року та остаточно призначено покарання у виді 4 років 5 місяців позбавлення волі.

Відбуває покарання в Державній установі «Криворізька виправна колонія (№80)»

початок строку відбування покарання 15.11.2021 р., кінець 15.04.2026 р.,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання (ст. 81 КК України),

ВСТАНОВИВ:

Начальник Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_6 звернувся до суду з поданням відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про застосування умовно-дострокового звільнення (за статтею 81 КПК України).

Подання скеровано в порядку статей 537-539 КПК України до суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 листопада 2024 року призначено розгляд подання в режимі відеоконференції за місцем відбування покарання останнього.

Позиції сторін.

ОСОБА_5 подання підтримав, просив його задовольнити. Зазначив, що планує після звільнення працювати, усвідомив протиправність своїх діянь.

Представник КВК № 80 підтримав подання, просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення подання, оскільки на думку прокурора, кінцева мета покарання не досягнуто, а звернення до суду із заявою про застосування пільги за статтею 81 КК України є передчасним.

Обставини, встановлені судом.

Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться: з 16.11.2021 року в ДУ «Дніпровська УВП №4» м. Дніпро; з 25.01.2022 року в ДУ «Криворізька ВК №80» м. Кривий Ріг; з 23.02.2022 року в ДУ «Вільнянська ВК №20» м. Вільнянськ; з 10.04.2022 року в ДУ «Дрогобицька ВК №40» м. Дрогобич; з 22.08.2022 року в ДУ «Криворізька ВК №80» м. Кривий Ріг; з 06.07.2023 року ДУ «Дрогобицька ВК №40» м. Дрогобич; з 19.07.2023 року в ДУ «Криворізька ВК №80» м. Кривий Ріг; з 15.09.2023 року ДУ «Дрогобицька ВК №40» м. Дрогобич; з 13.11.2023 року в ДУ «Криворізька ВК №80» м. Кривий Ріг.

За період відбування покарання засуджений не порушував установлений порядок відбування покарання. За час відбування покарання в ДУ «Криворізька виправна колонія №80» характеризується позитивно, за сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці заохочений 1 раз. Під час відбування покарання виявляє активнее бажання працювати, володіє достатніми професійними навичками для отримання роботи, але у зв`язку із відсутністю обсягів виробництва не залучається до робіт з благоустрою установи. Виявляє бажання та активно бере участь у роботі засуджених або допоміжних робіт із забезпечення установи продовольством. До виконання роботи із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Засуджений дотримується норм, які визначають порядок і умови відбування покарання розпорядку дня установи, дотримується розпорядку дня установи, підтримує позитивні взаємовідносини з іншими засудженими, виконує законні вимоги адміністрації, ввічливо ставиться до персоналу установи виконання покарань, бере активну участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу, бере активну участь засудженого в інших заходах соціально-виховного характеру, сумлінно дотримується трудової дисципліни.

11.10.2024 року проведено підсумкову оцінку ризику вчинення повторного кримінального правопорушення за результатами якої, підсистема «КАСАНДРА» Єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту, визначила ступінь рівня ймовірної небезпеки для суспільства, як «СЕРЕДНІЙ».

З матеріалів справи та довідки про наявність стягнень та заохочень встановлено, що станом на момент розгляду подання ОСОБА_5 має одне заохочення, та не має стягнень.

З наданої суду характеристики на засудженого вбачається, що ОСОБА_5 станом на 29.10.2024 року має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик ймовірної небезпеки для суспільства. Має нестабільні соціальні зв`язки з рідними та близькими. Не має партнера/партнерки. Має бажання підтримувати зв`язки з рідними та близькими, але вони не бажають відновити зв`язки з ним.

Мотиви та висновку суду

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі; (ч.2, п.2 ч.3 ст. 81 КК України).

Як слідує зі змісту кримінального закону, положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Передумовою застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно з ч.1 ст. 81 КК України є фактичне відбування особою певного виду покарання.

Разом з тим, підставами для такого звільнення є не лише фактичне відбуття засудженим певної частини покарання, а й доведення засудженим свого виправлення.

Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. При цьому сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання, виконанням покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.

Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільній корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; відсутністю відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; відсутністю трудових порушень тощо.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Розглядаючи клопотання засудженого щодо застосування умовно-дострокового звільнення, та оцінюючи ступінь виправлення засудженого, суд враховує дані про його поведінку і ставленні до праці за весь час відбування покарання.

Згідно з пунктом 9 розділу І наказу Міністерства юстиції України від 04 листопада 2013 року за № 2300/5 зі змінами та доповненнями "Про організацію соціально-виховної та психологічної роботи із засудженими" (зі змінами та доповненнями, надалі Наказ № 2300/5) ступінь виправлення засуджених визначається з урахуванням оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та стану реалізації індивідуальної програми соціально-виховної роботи із засудженим.

Кожні шість місяців здійснюється перегляд оцінки ризиків, під час якого враховуються отримані результати соціально-виховної роботи із засудженим за попередній період та інформація щодо факторів ризику засудженого. За результатами перегляду оцінки складається індивідуальна програма соціально-виховної роботи із засудженим на наступні шість місяців, яка може містити як нові цілі та заходи до них, так і передбачати продовження роботи над цілями, поставленими на попередньому етапі, та включати актуальні заходи на цей період.

З метою контролю результатів реалізації індивідуальних програм роботи із засудженими, фіксації соціально-виховних та психологічних заходів ведуться у кримінально-виконавчих установах - Щоденник індивідуальної роботи із засудженим. Тобто, оцінка ступеню виправлення здійснюється за такими критеріями: дотримання вимог режиму відбування покарання; поведінка стосовно персоналу; поведінка стосовно інших засуджених; ставлення до виконання робіт із самообслуговування, благоустрою колонії; дотримання правил санітарії та гігієни; ставлення до участі в програмах диференційованого виховного впливу. В кінці відповідного Розділу Щоденника передбачається виставлення середнього балу та фіксації загальних зауважень.

Так, в основу оцінки ступеню виправлення засуджених покладається виконання ними обов`язків, передбачених ч. 3 ст. 107 КВК України. Серед важливих критеріїв вважається оцінка «ставлення до участі в програмах диференційованого виховного впливу», як засобу стимулювання правослухняної поведінки засуджених та елементу виховного впливу (ст. 123 КВК України). Крім того, має враховуватись загальноосвітнє і професійно-технічне навчання засуджених (ч. 2 ст. 126 КВК України); участь засуджених у самодіяльних організаціях, його соціально корисна активність (ч. 2 ст. 127 КВК України).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання за вчинення наруги над могилою, іншим місцем поховання, над тілом (останками, прахом) померлого або над урною з прахом померлого, а також незаконне заволодіння тілом (останками, прахом) померлого, урною з прахом померлого, предметами, що знаходяться на (в) могилі, в іншому місці поховання, на тілі (останках, прахові) померлого, вчинені повторно.

При цьому, такий злочин останній вчинив будучи на іспитовому строці за вчинення аналогічного кримінального правопорушення.

На запитання, чому засуджений неодноразово вчиняв наругу над могилою, ОСОБА_5 відповів, що з метою помстити, оскільки у нього були конфлікти з сім"єю захороненої особи.

Встановлено, що за час відбування покарання ОСОБА_5 отримав лише одне заохочення - за сумління ставлення до праці від 15.01.2024 року.

Суд зауважує, що наявність заохочень та відсутність діючих стягнень не може свідчити достаменно, що засуджений довів своє виправлення, оскільки висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

З матеріалів справи не встановлено, що засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів виправлення та його поведінка зазнала таких позитивних змін, що не вимагає подальше утримання в місцях відбування покарань.

Встановлено, що станом на 25.10.2024 року засуджений відбув 2/3 строку покарання, що є формальною умовою для застосування пільги за ст. 81 КК України. Заохочення, отримані засудженим, не свідчить про динамічний поступовий процес виправлення, оскільки за змістом частини 1 статті 118 КВК України засуджені мають право працювати. Праця здійснюється на добровільній основі на підставі договору цивільно-правового характеру або трудового договору, який укладається між засудженим та фізичною особою - підприємцем або юридичною особою, для яких засуджені здійснюють виконання робіт чи надання послуг.

Об`єктивно згідно з даними особової справи, засуджений не довів свого виправлення, відсутність діючих стягнень та одне заохочення ще не свідчить про послідовний процес виправлення і у сукупності із дослідженими даними не може бути безсумнівним підтвердженням його виправлення та готовності до самокерованої правослухняної поведінки.

Як вбачається з характеризуючих даних ОСОБА_5 та висновку щодо ступеня виправлення засудженого станом на 22.11.2024 року засуджений довів своє виправлення, однак така оцінка ступеня виправлення на думку суду є передчасною зважаючи на попередні оцінки та строк відбутого покарання.

Суд погоджується з доводами прокурора про те, що застосування положень статті 81 КК України станом на дату розгляду подання є передчасним.

Суд, на підставі оцінки ступеня виправлення засудженого за весь період відбування покарання, вважає, що ОСОБА_5 лише став на шлях виправлення, однак ще не довів свого виправлення. Останній не позбавлений права клопотати про застосування до нього положень статті 82 КК України (заміни покарання на більш м"яке), проте застосування умовно-дострокового звільнення є передчасним.

Об`єктивних фактів та даних, які б свідчили, що ОСОБА_5 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, що є підставою для застосування статті 81 КК України не встановлено.

Оцінюючи у сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки ОСОБА_5 такою, що свідчить про його виправлення, суд вважає, що останнім не надано конкретних переконливих даних про те, що процес його виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.

Згідно частини 2 статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах справи інформацією щодо особи засудженого, який своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, суд не знаходить підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

На думку суду, звільнення від відбування покарання умовно-достроково з огляду на те, що ОСОБА_5 не довів свого виправлення, лише стає на шлях виправлення, а також тяжкість злочину, скоєного ОСОБА_5 не буде гарантувати такої цілі покарання як кара, тобто не буде відповідати засадам призначення покарання, визначеним у ст.ст. 50, 65 КК України, тому клопотання є передчасним.

В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах особової справи інформацією, суд не знаходить підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 376 КПК України, ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Подання адміністрації Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» на засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без задоволення.

Направити до Державної установи "Криворізька виправна колонія №80" копії ухвал - для відома та виконання, а так само і для вручення засудженому.

Копію ухвали вручити прокурору.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляції до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а засудженим, який відбуває покарання в місцях позбавлення волі - в той же строк з моменту отримання її копії.

Повний текст ухвали складено та проголошено 17 грудня 2024 року о 15 год.45 хв.в залі судового засідання № 309 Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг, пр-т. Миру 24, третій поверх).

Суддя: ОСОБА_1