Справа № 521/1876/21
Номер провадження:1-кп/521/339/25
УХВАЛА

20 лютого 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ( у режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_5 ( у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, у режимі відеоконференції, в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000804 від 02.12.2020 р. відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси на розгляді перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

Як вбачається із обвинувального акту, ОСОБА_4 , 20.10.2020, приблизно о 17:00 годині, перебуваючи неподалік дитячого майданчику у дворі будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 48а, дізнався про те, що його знайома ОСОБА_6 , в процесі гри зі своїми друзями, загубила золоту каблучку.

Через деякий час після того як ОСОБА_6 покинула вказаний двір, не змігши віднайти втрачену каблучку, ОСОБА_4 , перебуваючи у тому ж місці, знайшов на землі, біля матрацу, який знаходився поблизу дитячого майданчика, золоту каблучку, що належала потерпілій.

Після чого, близько 17:30, у ОСОБА_4 виник кримінально - протиправний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме вказаної золотої каблучки.

Достовірно знаючи, що вказана каблучка належить ОСОБА_6 , ОСОБА_4 вирішив її не повертати потерпілій, а викрасти.

Розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи в тому ж місці та в той же час, діючи умисно, таємно, протиправно, ОСОБА_4 підібрав знайдену золоту каблучку та поклав до кишені своєї куртки, тим самим викрав майно, а саме золоту каблучку вагою 1,55 грам, вартістю 3800 грн, що належала ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального проступку зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на вище вказану суму.

Вказані умисні дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Під час судового засідання захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання захисника.

Потерпіла до судового засідання не з`явилась, повідомлена належним чином.

Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 , що закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КПК України не відноситься до числа реабілітуючих обставин передбачених п.п. 1-3 ч.1 ст.284 КПК України (встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді та вичерпані можливості їх отримати), проте обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника та надав згоду на закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, яке інкриміновано обвинуваченому, передбачене ч.1 ст. 185 КК України є кримінальним проступком.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

На даний час, з моменту вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення минуло більше трьох років, а тому строк давності по інкримінованому йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, закінчився.

Так, відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини 1 або частиною 2 статті 284 КПК України.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

За правилами ч.8 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п.1 ч.2 цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положеннями ч.4 ст.286 КПК України визначено, що, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Нормами ч.3 ст.288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, за змістом статей 284 - 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст.18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (ст.49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання захисника обвинуваченого про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 зі звільненням їх, на підставі ст.49 КК України, від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.369-372, 284, 286, 288 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінчення строків давності.

Кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 0000804 від 02.12.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України закрити.

Речовий доказ: фотокартку бірки від каблучки зберігати при матеріалах справи.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1