Справа № 346/6364/24
Провадження № 1-кс/346/1137/24
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

28 листопада 2024 р.м. Коломия

Слідчий суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду винесене старшим слідчим СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківської області ОСОБА_7 в кримінальному провадженні № 0000819 від 26.11.2024 р. клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Струпків Коломийського району Івано-Франківської області, громадянина України, розлученого, на утриманні малолітня дочка ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньою освітою, не працюючого, депутатом не обирався, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України -

В С Т А Н О В И Л А:

28.11.2024 року старший слідчий СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківської області ОСОБА_7 звернулася до слідчого судді Коломийського міськрайонного суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України

Клопотання погоджено прокурором Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділенням Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.259 КК України ОСОБА_5 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді шкоди громадській безпеці та бажаючи їх настання, з метою поширення неправдивого повідомлення про підготовку вибуху, що загрожує загибелі людей чи іншими тяжкими наслідками, зателефонував о 11 годині 18 хвилин зі свого мобільного телефону марки «ВV4900» imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з абонентським номером телефону НОМЕР_3 , на спецлінію оператора «102» Головного управління Національної поліції у Івано-Франківській області та здійснив усне, завідомо неправдиве повідомлення про замінування закладу харчування « ІНФОРМАЦІЯ_4 », який розташований у АДРЕСА_2 , тобто про підготовку вибуху, що загрожувало загибелі людей, знищенню та пошкодженню приватної власності загально небезпечним способом, при цьому усвідомлюючи, що поширена ним інформація є неправдивою та порушує громадську безпеку. В результаті вказаних умисних дій ОСОБА_5 був порушений звичайний уклад громадян, які перебували у даному закладі, при цьому була дестабілізована діяльність служб екстреного реагування.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у завідомо неправдивому повідомленні про підготовку вибуху, що загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України.

Підставою для звернення із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.259 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідка, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється. Застосування більш м?яких запобіжних заходів є недоцільним.

2. Позиція сторони обвинувачення

Слідча ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримали з підстав наведених у ньому. Зазначили, що зібрані докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, підтверджують наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Застосування більш м?яких запобіжних заходів є недоцільним. При вирішені розміру застави покладалися на розсуд суду.

3. Доводи сторони захисту.

Підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що шкодує про вчинене, а саме про те, що здійснив дзвінок на «102» та повідомив про замінування закладу харчування. Щодо вирішення клопотання про обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою свою позицію не висловив, зазначив. що з цього приводу йому немає що сказати.

Захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання про обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив. Зазначив, що ризики, зазначені слідчим в клопотанні відсутні, нічим не підтверджені, вважає, що достатньо буде обрати підозрюваному запобіжний захід у виді домашнього арешту , врахувати, що він має постійне місце проживання, де проживає з матір`ю, має на утримані малолітню доньку, готовий співпрацювати зі слідством.

4. Оцінка та висновки слідчого судді

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З огляду на те, що відповідно до вимоги про судимість ( ас.36) ОСОБА_5 раніше не судимий, йому інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 2 до 6 років, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законодавчо передбаченим.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

4.1. Щодо статусу ОСОБА_5 у кримінальному провадженні та дотримання вимог із повідомлення особи про підозру

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається у день його складення слідчим або прокурором. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.

Згідно з ч.1 ст.208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:

1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;

2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин;

3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України;

4) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого статтями 255, 255-1, 255-2 Кримінального кодексу України.

Із матеріалів клопотання, а саме з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 26.11.2024 (а.с.8-10), вбачається, що 26.11.2024 о 13:15 годин слідчим СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 в присутності адвоката ОСОБА_6 на підставі п.2 ч.1 ст..208 КПК України затримано ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України, а саме в завідомо неправдивому повідомленні про підготовку вибуху, що загрожувало загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками.

27.11.2024 старшим слідчим СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_3 складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України, а саме в завідомо неправдивому повідомленні про підготовку вибуху, що загрожувало загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, та вручено йому особисто в присутності захисника ОСОБА_6 27.11.2024р. о 12:05 год. (а.с.44-46)

Наведені обставини у сукупності дають підстави для висновку, що ОСОБА_5 має у цьому кримінальному провадженні процесуальний статус підозрюваного, а тому щодо нього може вирішуватися питання про обрання запобіжного заходу.

4.2. Щодо наявності обґрунтованої підозри

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

В судовому засіданні слідчим суддею досліджені, зокрема, такі докази з метою встановлення причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому злочину:

-Рапорт про отримання заяви зі служби «102» про те, що 26.11.2024 о 11:37 надійшло повідомлення від громадянина, тел.., про те, що він замінував заклад харчування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » в АДРЕСА_1 (а.с.7),

-Протокол огляду місця події від 26.11.2024, відповідно до якого слідчим ОСОБА_4 проведено огляд місця події в кабінеті опорного пункту в смт Отинія Коломийського РВП , в ході якого присутні ОСОБА_5 видав мобільний телефон марки BV 4900 імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 . Зазначений мобільний телефон вилучено (а.с.13-15)

-Постанова про визнання речовими доказами від 26.11.2024, відповідно до якої виявлені та вилучені під час огляду місця події речі визнано речовими доказами (аю.с.22-23)

-Протокол огляду предмета від 26.11.2024, відповідно до якого слідчим оглянуто мобільний телефон марки BV 4900 імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , встановлено, що на ньому встановлено мобільний додаток «Viber», з акантом « ОСОБА_8 » та номером телефону НОМЕР_4 . Виявлено у вихідних телефонних дзвінках виклик від 26.11.2024 о 11:18 на номер «102», тривалість дзвінка 3 хв.13 сек. (а.с.16-21)

-протокол огляду предмета від 27.11.2024, відповідно до якого слідчим оглянуто оптичний диск із аудіо записом повідомлення на спецлінію «102» від 26.11.2024 про замінування закладу « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що в АДРЕСА_2 (а.с.32-33)

-Протокол огляду місця події від 26.11.2024, відповідно до якого слідчим проведено огляд місця події за адресою АДРЕСА_2 , акт перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 26.11.2024, акт застосування службової собаки від 26.11.2024 за вказаною адресою, в ході вказаних заходів вибухових предметів не виявлено (а.с.24-27)

-Протокол допиту свідка ОСОБА_9 , від 27.11.2024, який показав, що є адміністратором закладу «Хата Багата», що в м.Івано-Франківськ. 26.11.2024 близько 20.00 йому подзвонила інша адміністратор закладу, повідомила що в цей день близько 12-00 в закладі була поліція через повідомлення невідомої особи про замінування, всіх працівників та відвідувачів вивели із закладу. Робота закладу зупинилася.(а.с.28-31)

- протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 27.11..2024, в ході якого останній відмовився від дачі показів (а.с.47-48)

Дослідження цих доказів формує у слідчого судді внутрішнє переконання щодо можливої причетності ОСОБА_5 до злочину, вчинення якого інкримінується йому органом досудового розслідування.

Таким чином висновки органу досудового розслідування не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Отже вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу, оскільки підозра ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України обґрунтована.

4.3. Щодо наявності ризиків

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на існування таких ризиків:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

3) незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що ОСОБА_5 зможе переховуватися від органів досудового розслідування, з огляду на таке.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.259 КК України, який є тяжким злочином, відповідальність за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 2 до 6 років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Слідчий суддя також враховує практику Європейського суду з прав людини, в контексті того, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бєкчиєв проти Молдови; Мангурас проти Іспанії). Отже окрім суворості передбаченого покарання, при вирішенні питання щодо наявності ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, слідчий суддя враховує дані про особу винного, який не працює, розлучений, відсутні міцні соціальні зв`язки, що моли б струмувати підозрюваного від переховування.

Крім того, на думку слідчого судді доведеним є наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, виходячи з даних про особу підозрюваного, який відповідно до довідки про судимість раніше не судимий, але з відомостей із системи «Армор» та рапорту прийняття заявита реєстрації в ЄО вбачається, що ОСОБА_5 притягався до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП (завідомо, неправдивий виклик спеціальних служб), що з урахуванням злочину, в якому він підозрюється, а саме у завідомо неправдивому повідомленні про підготовку вибуху, вказує на схильність підозрюваного до вчинення подібних неправомірних дій, тому слідчий суддя погоджується з думкою слідчої та прокурора, про наявність обґрунтованих підозр вважати, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі продовжити здійснення злочинів проти громадської безпеки, таких як неправдивих повідомлень про замінування, що в умовах дії в країні воєнного стану, вкрай небезпечне.

Разом з цим слідчий суддя дійшов висновку про недоведення стороною обвинувачення ризиків незаконного впливу на свідка у кримінальному провадженні та перешкоджання кримінальному провадженню в інший спосіб. На думку слідчого судді, посилання на існування цих ризиків, з урахуванням тривалості досудового розслідування, обставин та характеру кримінального провадження та особи підозрюваного, є формальними, неконкретними та недостатніми. Стороною обвинувачення фактично не надано жодного доказу на підтвердження існування цих ризиків.

З урахуванням цього зазначені ризики не враховуються слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.

З урахуванням тяжкості злочину, вчинення якого інкримінується ОСОБА_5 , доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків переховування від органів досудового розслідування та вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку, що цього достатньо для можливості обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні стороною обвинувачення доведено, що більш м`який запобіжний захід (особиста порука, особисте зобов`язання, домашній арешт) не зможе запобігти зазначеним вище ризикам. Отже, інші запобіжні заходи, окрім тримання під вартою, на думку слідчого судді, не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного і не зменшать встановлених ризиків.

4.5. Щодо обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 , крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, та враховує їх, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.259 КК, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні, а саме позбавлення волі від 2 до 6 років, його вік (46 років) та стан здоров`я, (не перебуває на обліках у лікаря нарколога та психіатра), сімейний стан (розлучений) , відсутність у підозрюваного постійного місця роботи, його матеріальний стан, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Заявлена стороною захисту обставина про наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, а саме проживання спільно з матір?ю похилого віку та перебування на утримання підозрюваного малолітньої дитини, а також готовність підозрюваного співпрацювати зі слідством не в повній мірі знайшли свого підтвердження в ході розгляду клопотання слідчого.

З матеріалів клопотання вбачається, що підозрюваний розлучений, є батьком малолітньої дитини ( ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 )., разом з цим доказів наявності міцних соціальних зв`язків з донькою захистом не надано. Крім того, проживання підозрюваного спільно з матір?ю та перебування з нею у відносинах зі взаємними правами та обов`язками також не підтверджено документально. Отже сам факт наявності у підозрюваного дитини та матері не вказує на наявність міцних соціальних зв`язків підозрюваного з родиною за місцем проживання, які б могли позитивно вплинути на нього та забезпечити виконання обов`язків підозрюваного. Слідчий суддя також звертає увагу, що під час затримання підозрюваний вказав особу, якій повідомлено про його затримання товариша ОСОБА_11 , що також вказує на відсутність міцного зв`язку з родиною.

Готовність підозрюваного співпрацювати зі слідством на даний час не знайшла свого підтвердження. Так, під співпрацею підозрюваного зі слідством слід розуміти повідомлення правоохоронним органам фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття інших співучасників, визначення ролі кожного з них у вчиненні злочину, надання допомоги в їх затриманні, видача знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом. З матеріалів клопотання вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 відмовився від дачі пояснень під час затримання (протокол затримання від 26.11.2024) та відмовився давати покази відповідно до ст.63 Конституції (протокол допиту підозрюваного від 27.11.2024), будь яких інших дій, спрямованих на співпрацю зі слідством не вчиняв.

4.6. Щодо строку дії ухвали про тримання під вартою

Відповідно до ч.1, 2 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.

З матеріалів клопотання вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 був затриманий 26.11.2024 року, а тому строк тримання під вартою обчислюється з моменту його затримання та триває 60 днів.

4.7. Щодо визначення застави

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину розмір застави - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3028грн.

Слідчий суддя доходить до висновку про необхідність визначення застави ОСОБА_5 з урахуванням обставин кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного, його майнового та сімейного стану та ризиків, наявність яких встановлено слідчим суддею, в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.

Керуючись ст.ст. 177-178,182,183,193-196,369-372 КПК України, слідчий суддя-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 24 січня 2025 року включно.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання, тобто з 26.11.2024 року.

Визначити заставу у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 151400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: одержувач коштів: МФО: НОМЕР_5 , Код отримувача: 26289647, Банк отримувача: ДКС України, м. Київ, Рахунок: UA0002265, призначення платежу: застава по кримінальному провадженню за ОСОБА_5 .

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки:

1) з`являтися за викликом слідчого, прокурора, суду,

2) не відлучатися за межі Коломийського району Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали складено та оголошено 29.11.2024 р. о 13:00 год.

Слідчий суддя : ОСОБА_1