Справа № 175/329/25
Провадження № 1-кс/175/86/25
Ухвала

Іменем України

09 січня 2025 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретареві - ОСОБА_2

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Краматорської окружної прокуратури ОСОБА_4 від 08 січня 2025 року, про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000043 від 07.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 297 КК України, -

встановив:

До слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Краматорської окружної прокуратури ОСОБА_4 від 08 січня 2025 року, про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000043 від 07.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 297 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області перебуває кримінальне провадження №000043 від 07.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 297 КК України.

У даному кримінальному провадженні, досудовим розслідуванням встановлено, що 07.01.2025 до чергової частини Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області надійшло повідомлення про те, що невідомі особи в ніч з 06.01.2025 на 07.01.2025 осквернили могилу героя радянського союзу - ОСОБА_5 та могилу ОСОБА_6 , які розташовані в м. Краматорську, на території Скверу Слави, за вул. Шкільна, буд. 9 шляхом розбиття пам?ятників.

Відповідні відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №90000043 від 07.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 297 КК України та СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області розпочате досудове розслідування.

07.01.2025 року під час огляду місця події у період з 09.05 години по 09.45 годину на відкритій ділянці місцевості, за вищевказаною адресою виявлено та вилучено предмет, схожий на молоток, який поміщено в паперову коробку та склеєно пломбою за №NPU-0446616.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів, що і потрібно під час даного досудового розслідування. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Згідно статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об?єкти, що були знаряддям скоєння кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або утримують інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту або обставин, ЩО встановлюються під час проведення досудового розслідування.

Згідно зі ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 170-174 КПК України.

Виходячи з норм ч.1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об?єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов?язків, у тому числі у реалізації права на збирання речових доказів.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України, серед іншого встановлено, що арештом майна с тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Нормами ч. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об?єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об?єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим винесено постанову про визнання вилученого в ході огляду місця події предмету речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки на теперішній час у слідства є достатньо підстав вважати, що Вилучене під час вказаного вище огляду майно може бути використані у якості доказів у кримінальному провадженні.

Таким чином, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, а саме перелічених вище речових доказів, для виконання завдання арешту майна, встановленого ч. 1 ст. 170 КПК України, щодо запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження наявні підстави у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження - арешту.

У разі зволікання із наданням дозволу на арешт майна (речових доказів) виникає ризик їх знищення або переховування, тощо, а тому прошу розглянути клопотання у відсутності власників вказаного вище майна та їх представників.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

З урахуванням викладеного, з метою збереження вилученого майна, що є речовими доказами у кримінальному провадження та забезпечення виконання завдань кримінального провадження в цілому, необхідно накласти арешт на вказане майно, оскільки в разі повернення його є достатні підстави вважати, що воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене, перетворене чи відчужене, використано для здійснення інших крадіжок чужого майна, що може значно перешкодити кримінальному провадженню.

Арешт вказаного майна як захід забезпечення кримінального провадження виправдовує потреби досудового розслідування з метою виконання завдань кримінального провадження, пов?язаних із забезпеченням швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення, а також використання вказаного майна в якості доказів.

Враховуючи вищезазначене є достатні підстави вважати, що вилучений в ході огляду місця події предмет, схожий на молоток є знаряддям вчинення кримінальних правопорушень та можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, таким чином виявлений предмет, схожий на молоток є речовим доказом і підлягає арешту.

У судовому засіданні слідчий не з`явився, надав клопотання в якому підтримав клопотання та просив розгляд клопотання проводити без його участі.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та дослідивши додані до нього документи, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №000043 від 07.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 297 КК України, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Майно було вилучено 07 січня 2025 року і 08 січня 2025 року було направлено до суду клопотання слідчого щодо арешту майна.

Статтею 84 КПК України передбачено, що доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

При вирішенні питання про арешт майна суд враховує правову підставу для арешту майна, а також наслідки арешту майна, якими є фактичне позбавлення осіб можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, суд вважає необхідним клопотання задовольнити та накласти арешт на вищевказані речі та майно.

Керуючись ст.ст. 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Краматорської окружної прокуратури ОСОБА_4 від 08 січня 2025 року, про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000043 від 07.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 297 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на предмет, схожий на молоток, який вилучений 07.01.2025 в ході проведення огляду місця події із забороною права на відчуження, користування та розпорядження вказаним майном.

Роз`яснити, що згідно ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня одержання копії цієї ухвали шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський районний суд до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1