Справа № 747/631/24
Провадження № 1-кп/747/55/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2024 року селище Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Талалаївка кримінальне провадження № 0000115 від 06 листопада 2024 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, такого, що не працює, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, та угоду про примирення між підозрюваним і потерпілою від 14 листопада 2024 року,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2024 року близько 15-ї год ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у господарстві за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 побачив за парканом на вулиці свою сусідку ОСОБА_5 , з якою у нього ще раніше склалися неприязні відносини. Переслідуючи раптово виниклий умисел, направлений на погрозу вбивством, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи, що його дії здатні викликати у потерпілої побоювання за своє життя і здоров`я та бажаючи цього, взяв кухонний ніж, вийшов із свого господарства на вулицю, де висловлюючись нецензурною лайкою та поводячись агресивно, тримав ножа у правій руці, висловлював словесну погрозу вбивством в адресу ОСОБА_5 , яка за обставин, що склались, сприйняла погрозу вбивством, як реальну і таку, що може бути здійснена, втекла до свого господарства та викликала працівників поліції. Своїми діями ОСОБА_3 погрожував вбивством і були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, тобто скоїв кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст 129 КК України.

В ході досудового розслідування 14 листопада 2024 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 укладена угода про примирення, яка містить повне формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 129 КК України, в якій вказано, що вона укладена за ініціативою підозрюваного, добровільно, без примусу, погроз та наслідком обіцянок, обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні ним кримінального правопорушення, з потерпілою примирився, претензії з її боку відсутні. У цій угоді про примирення також вказано узгоджене потерпілою та підозрюваним покарання за вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 129 КК України у вигляді 1 (одного ) року 2 (двох) місяців пробаційного нагляду, а також згода сторін на його призначення та наслідки укладення і затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 просив затвердити угоду між ним та потерпілою, вказав, що наслідки укладення угоди, затвердження та невиконання угоди йому зрозумілі. Потерпіла ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення, вказала, що претензій матеріального характеру не має, наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди їй зрозумілі. Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення, зазначив, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК та КК України, узгоджена між сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України. Підстави для відмови у затвердження даної угоди відсутні, обмеження, пов`язані із застосуванням Закону України «Про запобігання протидії домашньому насильству» відсутні, оскільки підозрюваний і потерпіла не є членами сім`ї.

Заслухавши сторони угоди, думку прокурора, перевіривши угоду на відповідність вимогам діючого кримінального процесуального законодавства та роз`яснивши сторонам угоди про примирення наслідки її затвердження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу. За правилами ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим. Угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Суд зазначає, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого вина обвинуваченого ОСОБА_3 визнається доведеною ч. 1 ст. 129 КК України згідно положень ч.1 ст 477 КПК України відноситься до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення. У підготовчому судовому засіданні перед ухваленням рішення про затвердження угоди про примирення судом у обвинуваченого з`ясовано питання, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України, та обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим, зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст 473 КПК, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Крім того, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд під час підготовчого судового засідання з`ясував у потерпілої ОСОБА_5 , чи цілком вона розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст 473 КПК України. Суд, шляхом опитування обвинуваченого, потерпілої у підготовчому судовому засіданні, відповідно до вимог ч. 6 ст. 474 КПК України, переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Отже, угода про примирення, яка укладена 14 листопада 2024 року між підозрюваним ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 відповідає вимогам КПК України та КК України та є всі підстави для її затвердження та винесення вироку, так як підстав для відмови у затвердженні угоди, які передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, судом під час підготовчого судового засідання не встановлено.

За змістом ч. 2 ст. 475 КПК України вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням особливостей, передбачених частиною третьою цієї статті. Частиною 5 ст. 65 КК України встановлено, що у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди. Аналогічне положення міститься у ч. 1 ст. 475 КПК України.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ст 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_3 свою вину у скоєному визнав повністю, матеріальні збитки потерпілій не завдані. Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

За встановлених в підготовчому судовому засіданні обставинах суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст 129 КК України, повністю доведена, суд вважає, що узгоджена сторонами угоди міра покарання 1 (один) рік 2 (два) місяці пробаційного нагляду в межах санкції статті та є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Цивільний позов у справі не заявлявся, долю речового доказу необхідно вирішити у відповідності до ст 100 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 368, 370, 374, 376, 468-476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 14 листопада 2024 року між підозрюваним ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000115 від 14 листопада 2024 року за ч. 1 ст. 129 КК України.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст 129 КК України, і призначити йому покарання за даною статтею у вигляді 1 (одного) року 2 (двох) місяців пробаційного нагляду.

Відповідно до ч.2 ст.59-1 КК України на ОСОБА_3 покласти обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речовий доказ кухонний ніж, поміщений в спеціальний пакет Національної поліції України ЕХР0229920 знищити.

У разі невиконання угоди про примирення потерпіла має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Талалаївський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав передбачених частиною 3 статтею 394 КПК України, а саме: обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілою виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; не роз`яснення їй наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1