Справа № 629/7931/24
Провадження № 1-кс/629/1913/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000094 від 21.01.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Фрунзівка, Одеської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, військовозобов`язаного, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286-1 ч.1 КК України, -

встановив:

Слідчий СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_6 , 24.12.2024 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Лозівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.286-1 ч.1 КК України.

Підставами для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , з 20-00 год. до 07-00 год. ранку, до підозрюваного ОСОБА_5 слідчий вказує, що 20.01.2024, п 17-55 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись на власному технічно справному автомобілі марки «Renault Scenic», реєстраційний номер НОМЕР_2 , неподалік б.33 по вул.Ткаченка в с.Близнюки Лозівського району Харківської області, зі сторони переїзду в бік будинку №37a, керуючи вказаним транспортним засобом, діючи з необережності, у формі кримінальної протиправної недбалості, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, у порушенні вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України згідно з якими: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», не вибрав безпечної швидкості руху підчас керування автомобілем та здійснив небезпечний маневр автомобілем в ліво відносно напрямку руху, виїхавши на зустрічну полосу руху, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який рухався по лівому краю дороги в попутному напрямку.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, а саме: закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку та ссаден на обличчі ліворуч, закриті переломи поперечних відростків 2-го та 4-го поперекових хребців.

За ступенем тяжкості закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку це легке тілесне ушкодження, закриті переломи поперечних відростків 2-го та 4-го поперекових хребців ушкодження у ОСОБА_7 це середнього ступеня тяжкості тілесне ушкодження, за критерієм тривалості розладу здоров`я, так як для зростання переломів необхідно більш як 21 день, згідно пункту 2.2.2 Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.

Слідчим суддею встановлено, що 21.01.2024 до єдиного реєстру досудових розслідувань було внесене кримінальне провадження №0000094 за ст.286-1 ч.1 КК України.

17.12.2024 ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286-1 ч.1 КК України.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, у п.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для обрання щодо нього запобіжного заходу.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, приходжу до висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванні або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Слідчий суддя враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема, Рішення «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 де суд вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку. Беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Крім того суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Слідчий суддя вважає, що ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя є вагомою підставою для застосування запобіжного заходу, при цьому небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Вивчивши матеріали справи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, допитавши підозрюваного ОСОБА_5 , який свою вину у вчиненому ним кримінальному правопорушенні визнав повністю, проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту запропонованого слідчим та прокурором не заперечував, вислухавши думку захисника ОСОБА_4 який заперечував застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту мотивуючи його необгрунтованістю, прокурора ОСОБА_3 який на задоволенні клопотання наполягав, оскільки останній вчинив нетяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до 3 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від 3 до 5 років, враховуючи існування ризиків, передбачених п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, вірогідність переховування від органів досудового слідства та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення та оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, вважаю, що застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому слідчий суддя задовольняє клопотання слідчого та обирає запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання у певний період доби.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Керуючись ст.177,181,369-372,395 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого, задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню №0000094 від 21.01.2024, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 залишати вищевказане житло з 20-00 год. до 7-00 год. ранку.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки: 1) прибувати за викликом до слідчого з періодичністю 1 раз на тиждень щочетверга з 9-00 год. до 18-00 год.; 2) не залишати місце постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 положення ч.5 ст.181 КПК України, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_5 , визначити до двох місяців тобто до 25.02.2025.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, відмовити.

Копію даної ухвали негайно направити для виконання Лозівському РВП ГУНП в Харківській області, слідчому ОСОБА_6 , прокурору ОСОБА_3 до відома та вручити підозрюваному ОСОБА_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Слідчий суддя ОСОБА_8