Широківський районний суд Дніпропетровської області
Справа №197/1216/24
Провадження №1-кп/197/1/25
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

13 січня 2025 року

приміщення суду за адресою: вул. Соборна, 86, с-ще Широке, 53700

Широківський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000372 від 19.09.2024 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с-ща Веселе Бериславського району Херсонської області, громадянки України, із середньою освітою, не заміжньої, офіційно не працюючої, на утриманні малолітніх та/або неповнолітніх дітей не має, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, -

яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.4, 361 ч.1 КК України, та

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 31.08.2024 року приблизно о 10:40 годині, знаходячись біля банкомату CADN6441, розташованого за адресою: пр. Південний, 20 в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, переслідуючи корисливу мету, діючи умисно, за допомогою картки для виплат ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , прив`язаної до банківського рахунку НОМЕР_2 , та відомого їй пін-коду картки, що належить ОСОБА_6 , зазначила як додатковий фінансовий номер до вищезазначеного банківського рахунку - свій абонентський номер мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , порушуючи встановлений діючим законодавством України порядок функціонування банківської системи України як складової частини кредитно-фінансової системи держави, будучи обізнаною з користуванням послугами автоматизованих банківських систем, маючи злочинний намір, спрямований на несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем віддаленого доступу WEB-банкінгу АТ КБ «Приват Банк», з подальшою метою крадіжки чужого майна - грошових коштів, 31.08.2024 року о 12:11 годині за допомогою свого мобільного телефону марки «Samsung Galaxy J5», модель SM-J510H, IMEI НОМЕР_4 , IMEI НОМЕР_5 із встановленою сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , використовуючи відомості, що стали її відомі, здійснила несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи «Приват24», який згідно із Законом України «Про платіжні послуги» є електронним платіжним засобом та системою призначеною для дистанційного керування банківськими рахунками AT КБ «Приватбанк» та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно - телекомунікаційних системах» с автоматизованою системою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно- небезпечних наслідків, самочинно, без дозволу власника ОСОБА_6 , в порушення вимог ч.2 ст.11, ч.1 ст.21 Закону України «Про інформацію», ст.3, ч.1 ст.5 Закону України «Про захист персональних даних», здійснила вхід до особистого кабінету потерпілої ОСОБА_6 в автоматизовану систему «Приват24», в результаті чого отримала повний доступ до банківського рахунку НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , що призвело до несанкціонованого втручання в роботу автоматизованої системи «Приват24», яка належить АТ КБ «Приватбанк», та отримала інформацію про поточний стан рахунку потерпілої, що відповідно до ст.60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», є банківською таємницею, а також отримала безпосередній доступ до вищезазначеного банківського рахунку ОСОБА_6 та можливості здійснювати банківські операції за ним, а також можливість подальшого отримання адміністративних (державних), фінансових, комерційних та інших послуг у мережі Інтернет від її імені.

У зв`язку з чим ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.361 КК України, тобто у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем.

Також, ОСОБА_4 01.09.2024 року приблизно о 08:47 годині, знаходячись за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , маючи протиправний намір на таємне викрадення чужого майна, після здійснення доступу до відкритого на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , банківського рахунку у АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_2 , якому відповідає банківська картка № НОМЕР_1 , через свій особистий мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J5», модель SM-J510H, IMEI НОМЕР_4 , IMEI НОМЕР_5 , діючи з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України №2102-IX від 24.02.2022 (зі змінами, внесеними Указами Президента України), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, здійснила транзакції з переведення грошових коштів з банківської картки № НОМЕР_1 банківського рахунку НОМЕР_2 , відкритого у АТ КБ "Приватбанк" на ім`я ОСОБА_6 на картки, а саме: перевід грошових коштів в сумі 8000,00 грн. на банківську картку № НОМЕР_6 рахунку НОМЕР_7 , відкритого у АТ «Державний ощадний банк України» на ім`я ОСОБА_7 ; перевід грошових коштів в сумі 7600,00 грн. на банківську картку № НОМЕР_8 рахунку НОМЕР_9 , відкритого у АТ «Державний ощадний банк України» на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Такими діями ОСОБА_4 таємно викрала грошові кошти, що належать потерпілій ОСОБА_6 , після чого обернула їх на свою користь, розпорядившись ними на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 15600,00 грн.

У зв`язку з цим ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжки), вчиненому в умовах воєнного стану.

19 грудня 2024 року між сторонами провадження була досягнута угода про визнання обвинуваченою своєї винуватості, яка була укладена між прокурором Широківського відділу Криворізької південної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) надані повноваження прокурора по дійсному провадженню, та обвинуваченою ОСОБА_4 . При укладенні цієї угоди згідно з п.9 ч.2 ст.52 КПК приймав участь захисник - адвокат ОСОБА_5 .

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважав, що угода підлягає затвердженню та просив призначити обвинуваченій покарання, погоджене сторонами угоди.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні також вважав, що угода підлягає затвердженню та просив призначити його підзахисній погоджене покарання. При цьому вказав, що при укладанні угоди права підзахисної були додержані, відповідні положення КПК України щодо наслідків укладення цієї угоди роз`яснені, будь-якого впливу для її укладання на його підзахисну не здійснювалося.

Обвинувачена ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні беззастережно визвала себе винуватою у вчинені кримінальних правопорушень за обставин, вказаних в обвинувальному акті, щиро каялась. При цьому пояснила, що повністю розуміє характер обвинувачення, вид покарання за угодою, на яке вона погодилась. При укладанні угоди вона діяла добровільно, будь-якого впливу для укладання угоди на неї не здійснювалося, просила затвердити угоду.

Потерпіла ОСОБА_6 надала письмову заяву, в якій не заперечувала проти укладення зазначеної вище угоди, вказала, що претензій матеріального та/або морального характеру до обвинуваченої не має, просила провести судовий розгляд провадження за її відсутності.

Заслухавши учасників провадження та дослідивши в межах судового розгляду наявні матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст.469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що між сторонами кримінального провадження, а саме: між прокурором Широківського відділу Криворізької південної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 досягнута та підписана угода від 19.12.2024 року про визнання обвинуваченою своєї винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.4, 361 ч.1 КК України.

Відповідно до умов цієї угоди ОСОБА_4 під час судового розгляду беззастережно визнає свою винуватість у інкримінованих їй злочинах, щиро кається. Крім цього, сторони угоди погодили покарання обвинуваченій: за ч.1 ст.361 КК України - у виді 1 року обмеження волі, за ч.4 ст.185 КК України - у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, сторони домовились про остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі. При цьому сторони домовились про застосування ст.75 КК України, тобто про звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням.

Також судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, при цьому обвинуваченій було роз`яснено, і суд впевнився в тому, що вона правильно розуміє свої права в кримінальному провадженні відповідно до ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 цього ж Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї в разі затвердження судом угоди.

Судом встановлено, що внаслідок вчинених обвинуваченою правопорушень у кримінальному провадженні є потерпіла ОСОБА_6 .

Відповідно до ст.469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Суду для дослідження була надана така письмова згода потерпілої ОСОБА_6 на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою, відповідно до якої проти затвердження угоди потерпіла не заперечувала, надала згоду на призначення покарання в межах санкцій зазначених вище статей Кримінального кодексу України.

Перевіривши угоду на відповідність КПК України, суд дійшов до висновку, що вона відповідає діючому законодавству України. Судом також не встановлені визначені ч.7 ст.474 зазначеного вище Кодексу підстави для відмови в затвердженні цієї угоди.

Суд погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, а також за ч.1 ст.361 КК України, як несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України щодо зазначених кримінальних правопорушень угода про визнання винуватості може бути укладена.

Узгоджене сторонами в угоді покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, а саме: пропонується в межах, встановлених санкціями ст.ст.185 ч.4, 361 ч.1 КК України, враховує ступінь тяжкості кожного кримінального правопорушення, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, вчинене обвинуваченою кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.361 КК України відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, а вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Крім цього відповідно до матеріалів справи обвинувачена за місцем свого фактичного проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судима.

Щире каяття обвинуваченої та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень суд відповідно до ч.1 ст.66 КК України визнає обставинами, які пом`якшують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій згідно зі ст.67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи викладене суд вважає, що ця угода підлягає затвердженню, а обвинуваченій ОСОБА_4 належить призначити покарання, узгоджене її сторонами, а саме: за ч.1 ст.361 КК України - у виді обмеження волі, за ч.4 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі, в межах санкцій, передбачених вказаними нормами кримінального закону. При цьому, суд погоджується зі сторонами угоди про призначення обвинуваченій остаточного покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим. Також суд погоджується про можливість застосувати ст.75 КК України, тобто звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням. Крім цього суд вважає, що на обвинувачену необхідно покласти обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Запобіжний захід до обвинуваченої в ході досудового розслідування не застосовувався, підстав для його обрання на час набрання даним вироком законної сили суд не вбачає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, процесуальні витрати - відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Інгулецького районного суду Дніпропетровської області від 10.12.2024 року був накладений арешт на тимчасово вилучено майно. У зв`язку з розглядом справи відпала підстава в продовженні арешту зазначеного в ухвалі слідчого судді майна, а тому такий арешт необхідно скасувати.

Питання щодо долі речових доказів належить вирішити відповідно до положень, передбачених ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Угоду про визнання винуватості від 19 грудня 2024 року, укладену між прокурором Широківського відділу Криворізької південної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000372 від 19.09.2024 року, з обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.4, 361 ч.1 КК України - затвердити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.4, 361 ч.1 КК України та призначити їй покарання:

за ч.1 ст.361 КК України - у виді 1 (одного) року обмеження волі;

за ч.4 ст185 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй 1 (один) рік іспитового строку та зобов`язавши її: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробаціїпро зміну місця свого проживання.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Інгулецького районного суду Дніпропетровської області від 10.12.2024 року - скасувати.

Речові докази: банківську картку № НОМЕР_8 АТ «Державний ощадний банк України», мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J5», модель SM-J510H, IMEI НОМЕР_4 , IMEI НОМЕР_5 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП №7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області - конфіскувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Широківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Копію вироку після проголошення вручити прокурору та обвинуваченій.

С у д д я: ОСОБА_1