Справа № 587/4931/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року Сумський районний суд Сумської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Суми клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002050 від 23 жовтня 2024 року,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Рівненської області, Володимирецького району, с. Воронки, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією, раніше не судимого за ст. 407 КК України,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до повідомленої підозри у кримінальному провадженні №0002050 від 23 жовтня 2024 року наказом командира військової частини (по стройовій частині) НОМЕР_1 від 28 вересня 2024 року солдата ОСОБА_4 призначено на посаду навідника 1 десантно-штурмового відділення 1 десантно-штурмового взводу 10 десантно-штурмової роти 3 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 та враховано таким, що з 28 вересня 2024 року посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року введено воєнний стан. У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією проти України Законами України неодноразово продовжувався строк дії воєнного стану в Україні, який безперервно діє і до тепер.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Однак, ОСОБА_4 , грубо порушуючи встановлений порядок проходження військової служби, близько 06 години 10 жовтня 2024 року в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п. п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 2, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виковувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, самовільно залишив місце тимчасового розташування 10 десантно-штурмової роти 3 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , тимчасово дислокованої на околицях АДРЕСА_3 , та вибув до місця свого проживання в с. Калинове, Білоцерківського району, Київської області, де займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби. 08 листопада 2024 року близько 10 години солдат ОСОБА_4 самостійно прибув до Четвертого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, чим припинив вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Тобто, протягом періоду часу з 06 години 10 жовтня 2024 року по 10 годину 08 листопада 2024 року ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконував, а займався власними справами, перебуваючи переважну більшість часу за місцем свого проживання. Органом досудового розслідування умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Як вбачається з матеріалів, наданих до клопотання прокурора, підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, у письмовій згоді командира військової частини НОМЕР_2 №45/52/2980/2 від 22 листопада 2024 року вказано про можливість продовження військової служби підозрюваним у вказаній військовій частині, підозрюваний виявив бажання продовжувати проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .

Ухвалою суду від 24 грудня 2024 року призначено підготовче засідання у вказаному кримінальному провадженні на 06 січня 2025 року. За заявою ОСОБА_4 розгляд клопотання призначено в режимі відеоконференції. В судове засідання підозрюваний не з`явився, на зв`язок шляхом відеоконференції не вийшов, його місцезнаходження суду не відоме.

У судові засідання, призначені на 31 січня 2025 року та 18 лютого 2025 року, підозрюваний не з`являвся, про причини неявки суду не повідомив, за зазначеною в клопотанні адресою не перебуває, документів, що підтверджують його перебування в будь-якому медичному закладі, не надано, дані щодо його перебування на військовій службі відсутні. Присутність підозрюваного у судових засіданнях прокурором не забезпечена, а місце його знаходження прокурору не відоме.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки підозрюваний не з`являвся в судові засіданні для розгляду клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності, його місце знаходження не відомо, що свідчить про відсутність підстав для його звільнення від кримінальної відповідальності. Згідно з довідкою командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №333 від 02 грудня 2024 року з 02 грудня 2024 року ОСОБА_4 знятий з продовольчого забезпечення та тимчасового обліку у військовій частині НОМЕР_2 у зв`язку з самовільним залишенням частини та вибуттям з військової частини НОМЕР_2 .

Згідно з ч. 1 ст. 288 КПК України розгляд клопотання прокурора здійснюється у присутності сторін кримінального провадження та потерпілого в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, із особливостями, встановленими цією статтею.

Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити, виходячи з такого.

Так, п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Як вбачається з ч. 2 ст. 286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно зі ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Частиною 5 ст. 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Оскільки підозрюваний ОСОБА_4 неодноразово в судові засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, згідно з довідкою №333 від 02 грудня 2024 року самовільно залишив військову частини НОМЕР_2 , суд приходить до висновку про відсутність добровільної згоди підозрюваного ОСОБА_4 на звільнення його від кримінальної відповідальності, а тому в задоволенні вказаного клопотання слід відмовити.

За таких обставин суд позбавлений можливості перевірити добровільність згоди підозрюваного на звільнення від кримінальної відповідальності у порядку ч. 5 ст. 401 КК України та наявності у нього намірів щодо продовження проходження військової служби. Процесуальні заходи для виклику підозрюваного до суду вичерпані.

Згідно з ч. 4 ст. 288 КПК України у разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку або продовжує судове провадження в загальному порядку, якщо таке клопотання надійшло після направлення обвинувального акта до суду.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання прокурора та повернути клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку згідно з ч. 4 ст. 288 КПК України.

Разом з цим суд зазначає, що у разі усунення вищенаведених обставин, прокурор не позбавлений права повторно звернутись до суду із відповідним клопотанням.

Керуючись ст. ст. 284, 285, 286, 288, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підстав ч. 5 ст. 401 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002050 від 23 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, відмовити.

Повернути прокурору Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002050 від 23 жовтня 2024 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.

Роз`яснити прокурору про можливість повторного звернення до суду після усунення обставин, що стали підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Копію ухвали після проголошення негайно вручити прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги через Сумський районний суд Сумської області.

Суддя ОСОБА_1