Справа № 209/917/25
Провадження № 1-кп/209/180/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої (адвоката) ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське Дніпропетровської області кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000010 від 07.01.2025 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українка, громадянка України, має вищу освіту, незаміжня, не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима.

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українка, громадянка України, має вищу освіту, незаміжня, не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима.

ОСОБА_4 02.01.2025 року у ранковий час доби (більш точний час не встановлено), достовірно знаючи, що в під`їзді будинку АДРЕСА_3 можуть зберігатися велосипеди, котрі перебувають без нагляду, маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, попрямувала до вищевказаного будинку.

Прибувши до вищевказаного будинку та піднявшись на 5 поверх, ОСОБА_6 виявила, що там на сходовому майданчику є велосипеди, які перебувають без нагляду. В цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна - велосипеда марки «Avanti Solaris», належного раніше незнайомій їй ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, будучи обізнаною про те, що Указом Президента України від №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку зі збройною агресією РФ та повномасштабним вторгненням на територію України введено режим военного стану, ОСОБА_4 , перебуваючи в означеному місці, у період часу з 08.45 до 08.58 (більш точний час не встановлено), впевнившись, що за її діями піхто сторонній не спостерігає і вони с таємними для оточуючих, із корисливих мотивів таємно викрала велосипед марки «Avanti Solaris», який належить потерпілій ОСОБА_7 .

Заволодівши вищевказаним велосипедом, ОСОБА_4 залишила місце вчинення злочину та у подальшому розпорядилася означеним вище майном на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди у розмірі 4066 гривень 67 копійок, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

Повторно, 02.01.2025 року у ранковий час доби (більш точний час не встановлено), ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що в під`їзді будинку АДРЕСА_3 можуть зберігатися велосипеди, котрі перебувають без нагляду, маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, попрямувала до вищевказаного будинку.

Прибувши до вищевказаного будинку та зайшовши на 1-й поверх, ОСОБА_4 , виявила, що там під сходовим майданчиком є велосипеди, які перебувають без нагляду. В цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна - велосипеда марки «Pro Tour Cyclonus», належного раніше незнайомій їй ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, будучи обізнаною про те, що Указом Президента України від №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку зі збройною агресією РФ та повномасштабним вторгненням на територію України введено режим воєнного стану, ОСОБА_4 , перебуваючи в означеному місці, у період часу з 16.09 до 16.15 (більш точний час не встановлено), впевнившись, що за її діями ніхто сторонній не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, із корисливих мотивів таємно викрала велосипед марки «Pro Tour Cyclonus», який належить потерпілій ОСОБА_8 .

Заволодівши вищевказаним велосипедом, ОСОБА_4 залишила місце вчинення злочину та у подальшому розпорядилася означеним вище майном на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди у розмірі 3233 гривень 33 копійок, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, вчиненому в умовах воєнного стану.

Повторно, 04.01.2025 року у ранковий час доби (більш точний час не встановлено), ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що впід`їзді будинку АДРЕСА_3 можуть зберігатися велосипеди, котрі перебувають без нагляду, маючи злочинний умисел па таємне викрадення чужого майна, попрямувала до вищевказаного будинку.

Прибувши до вищевказаного будинку та зайшовши на 7-й поверх, ОСОБА_4 , виявила, що там в необладнаній дверима кімнаті поруч з сходовим майданчиком с велосипеди, які перебувають без нагляду. В цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна - велосипеда марки «Max Pro FlOO» належного раніше незнайомій їй ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, будучи обізнаною про те, що Указом Президента України від №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку зі збройною агресією РФ та повномасштабним вторгненням на територію України введено режим воєнного стану, ОСОБА_4 , перебуваючи в означеному місці, у період часу з 09.25 до 09.45 (більш точний час не встановлено), впевнившись, що за її діями ніхто сторонній не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, із корисливих мотивів таємно викрала велосипед марки «MaxPro М1OO», який належить потерпілій ОСОБА_9 .

Заволодівши вищевказаним велосипедом, ОСОБА_4 залишила місце вчинення злочину та у подальшому розпорядилася означеним вище майном на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди у розмірі 6250 гривень 00 копійок, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого манна (крадіжка), вчиненому повторно, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення.

Повторно, 06.01.2025 року у денний час доби (більш точний час не встановлено), ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що в під`їзді будинку АДРЕСА_3 можуть зберігатися велосипеди, котрі перебувають без нагляду, маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, попрямувала до вищевказаного будинку.

Прибувши до вищевказаного будинку та зайшовши на 7-й поверх, ОСОБА_4 , виявила, що там в необладнаній дверима кімнаті поруч з сходовим майданчиком є велосипеди, які перебувають без нагляду. В цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна - велосипеда марки «MaxPro М100» належного раніше не знайомій їй ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, будучи обізнаною про те, що Указом Президента України від №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку зі збройною агресією РФ та повномасштабним вторгненням на територію України введено режим воєнного стану, ОСОБА_4 , перебуваючи в означеному місці, у період часу з 15.17 до 15.22 (більш точний час невстановлено), впевнившись, що за її діями ніхто сторонній не спостерігає і пони с таємними для оточуючих, із корисливих мотивів таємно викрала велосипед марки «МахPrо МІ00», який належить потерпілій ОСОБА_9 .

Заволодівши вищевказаним велосипедом, ОСОБА_4 залишила місце вчинення злочину та у подальшому розпорядилася означеним вище майном на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди у розмірі 5983 гривень 33 копійок, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, вчиненому в умовах воєнного стану.

Повторно, 08.01.2025 року у денний час доби (більш точний час не встановлено), ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що в під`їзді будинку АДРЕСА_3 можуть зберігатися велосипеди, котрі перебувають без нагляду, маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, попрямувала до вищевказаного будинку.

Прибувши до вищевказаного будинку та піднявшись на 10-й поверх, ОСОБА_4 , виявила, що там поруч з дверима квартири під номером 56 є велосипед, який перебуває без нагляду. В цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна - велосипеда марки «Royal Baby» належного раніше незнайомій їй ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, будучи обізнаною про те, що Указом Президента України від №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку зі збройною агресією РФ та повномасштабним вторгненням на територію України введено режим воєнного стану, ОСОБА_4 , перебуваючи в означеному місці, у період часу з 09.38 до 09.46 (більш точний час не встановлено), впевнившись, що за її діями ніхто сторонній не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, із корисливих мотивів таємно викрала велосипед марки «Royal baby», який належить потерпілій ОСОБА_10 .

Заволодівши вищевказаним велосипедом, ОСОБА_4 залишила місце вчинення злочину та у подальшому розпорядилася означеним вище майном на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди у розмірі 6269 гривень 67 копійок, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, вчиненому в умовах воєнного стану.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано ч. 4 ст. 185 КК України, що виразилось у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, вчиненому в умовах воєнного стану.

До суду надана угода про визнання винуватості, укладена 30 січня 2025 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 з однієї сторони та обвинуваченою ОСОБА_4 з іншої сторони, в присутності захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 , та за письмової згоди потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 на укладення угоди, добровільно, за ініціативою обвинуваченої, згідно якої ОСОБА_4 беззастережно та у повному обсязі визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій за ч. 4 ст. 185 КК України, обставиною, що пом`якшує його покарання, є щире каяття та погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. Дійшли висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, сторони узгодили звільнення ОСОБА_4 на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробувальним терміном, строк якого буде визначений судом з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та за невиконання згідно вимог ст. ст. 394, 424, 473, 474, 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 пояснила, що розуміє та обізнана із наданими їй законом правами, наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. ст. 473, 474, 476КПК України, пред`явлене їй обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення у повному обсязі за вказаних в обвинувальному акті обставинах. У вчиненому щиро кається. Угоду уклала добровільно, будь-якого насильства, примусу та погроз до неї не застосовувалося, укладення нею угоди не є наслідком будь-яких обіцянок чи інших обставин, ніж ті, що зазначені в угоді. Просить затвердити укладену між нею та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити їй узгоджену міру покарання.

Прокурор ОСОБА_3 зазначив, що надана суду угода відповідає вимогам закону, тому просить її затвердити та призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання.

Захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_5 просить затвердити укладену між прокурором ОСОБА_3 та ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості, пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.ст. 473, 474, 476 КПК України та просила затвердити зазначену угоду.

Потерпілі: ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 в підготовче засіданні не з`явилися, надали до суду заяви, в яких зазначили, що стосовно призначення покарання підтримують прокурора, претензій матеріального характеру до обвинуваченої ОСОБА_4 не мають та просили провести підготовче засідання у кримінальному провадженні №0000010 від 07.01.2025 року, без їх участі.

Сторони кримінального провадження не заперечували проти розгляду справи без участі потерпілих, які 30 січня 2025 року надали письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , з однієї сторони та обвинуваченою ОСОБА_4 з іншої сторони, в присутності захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 .

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Так, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

У цьому кримінальному провадженні угода між прокурором та ОСОБА_4 складена та підписана 30.01.2025 у присутності захисника, адвоката ОСОБА_5 про що свідчать підписи останніх у тексті угоди. Цю обставину сторони підтвердили і в судовому засіданні.

У п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України зазначено, що угода про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України належать до категорії тяжких злочинів, що свідчить про дотримання вимог п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України.

Згідно з положеннями абз. 2 п. 3 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст. 472 КПК України, оскільки містять усі необхідні складові елементи, передбачені зазначеною нормою.

Укладена між прокурором та обвинуваченою угода містить формулювання обвинувачення, яке прокурор вважав доведеним, та його правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. При цьому, сформульоване в угоді обвинувачення відображає істотні обставини цього кримінального провадження, які відповідають формулі кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_4 .

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені п.п. 1,4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди обвинуваченою ОСОБА_4 є добровільною, тобто не є наслідком застосування до неї насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 підтвердила обставини інкримінованого їй кримінального правопорушення, які викладені в угоді та обвинувальному акті. У присутності захисника визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином, виходячи з меж судового розгляду, які визначаються змістом угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що факт вчинення кримінального правопорушення обвинуваченою ОСОБА_4 знайшов своє підтвердження в суді, а її дії при укладенні угоди вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, вчинене в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченою ОСОБА_4 кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, позитивно характеризується за місцем мешкання, має на утриманні малолітнього сина.

До обставин, які пом`якшують покарання суд, на підставі ч.1 ст.66 КК України, відносить щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 К України не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченій, суд врахував конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, ступінь тяжкості скоєного правопорушення, відомості про особу обвинуваченої, та з огляду на всі обставини в цілому, суд дійшов висновку, що обвинуваченій за вчинення кримінального правопорушення, належить призначити узгоджену сторонами міру покарання в угоді

Узгоджена міра покарання для обвинуваченої ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років та звільнення обвинуваченої на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням на неї обов`язків, визначених ст. 76 КК України, є достатньою для її виправлення та попередження скоєння нових злочинів, відповідає загальним засадам призначення покарання.

Враховуючи вищенаведене, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, та обставина, що ОСОБА_4 у вчиненому розкаялася, добровільно відшкодувала потерпілим завданий збиток, суд вважає ці обставини такими, що пом`якшують покарання обвинуваченої, і в сукупності, з урахуванням відомостей про особу, дійшов висновку про можливість виправлення засудженої без реального відбування покарання, у зв`язку з чим вважає за можливе застосувати до обвинуваченої правила, передбачені ст. 75 КК України, та звільнити її від відбування покарання у виді п`яти років позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк у один рік, поклавши на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Саме таке покарання відповідатиме вимогам статей 50, 65 КК України та принципу пропорційності, оскільки є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, та буде відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, не ставитиме особистий і надмірний тягар для обвинуваченої, що є складовим елементом принципу верховенства права відповідно до практики Європейського суду з прав людини (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, справа «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року).

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Таким чином, суд дійшов висновку, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості обвинуваченою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тому угода про визнання винуватості, укладена 30 січня 2025 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , в присутності захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 , за наявності письмових заяв потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , підлягає затвердженню.

Відповідно до положень ст. 174 КПК України, вирішити питання щодо скасування арешту майна.

Процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчих експертиз № 96/25 від 13.01.2025, № 97/25 від 13.01.2025; №98/25 від 13.01.2025; 120/25 від 15.01.2025 в загальній сумі 1300 (одна тисяча триста) гривень 00 копійокпідлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_4 на підставі ст. 124 КПК України.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 376, 468, 469, 472- 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000010, укладену 30 січня 2025 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , в присутності захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 за письмових згод потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 у цьому кримінальному провадженні на укладення угоди про визнання винуватості.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку терміном -1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.01.2025 у справі № 209/245/25 (провадження № 1-кс/209/40/25), на велосипед «Мах Pro FI00», чорного кольору з сірими і жовтими вставками, опечатаний паперовою біркою; велосипед «Мах Pro МІ00», білого кольору з рожевими вставками, опечатаний паперовою біркою.

На підставі ст. 100 КПК України вирішити долю речових доказів, а саме:

- велосипед марки «Avanti Solaris» залишити власнику - потерпілій ОСОБА_7 ;

- велосипед марки «Pro Tour Cyclonus» залишити власнику - потерпілій ОСОБА_8 ;

- велосипед марки «Royal Baby» залишити власнику - потерпілій ОСОБА_10 ;

- велосипед марки «Max Pro F100» та велосипед марки «Max Pro M100» повернути власнику - ОСОБА_9 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз № 96/25 від 13.01.2025; № 97/25 від 13.01.2025; №98/25 від 13.01.2025; 120/25 від 15.01.2025 в загальній сумі 1300 (одна тисяча триста) гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, та обмежень, визначених у ч. 2 ст. 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно зі ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення. Умисне невиконання угод є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Суддя: ОСОБА_1