Справа № 595/530/25
Провадження № 1-кс/595/143/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року м. Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бучач клопотання заступника начальника СВ відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1, ч.1 ст.126 КК України, зареєстрованого в ЄРДР за № 0000056 від 06 березня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника СВ відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1, ч.1 ст.126 КК України, посилаючись на те, що він може спробувати переховуватись від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, може незаконно впливати на потерпілого чи свідків, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зі змісту клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до ОСОБА_4 та доданих до клопотання матеріалів вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», в період з 06 квітня 2024 року по 28 лютого 2025 року умисно, систематично, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, вчиняв психологічне насильство щодо свого брата ОСОБА_6 , яке виразилося у словесних образах, висловлюваннях нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, моральному та психологічному тиску відносно потерпілого, приниженні його честі та гідності, що зумовило наявність психотравмувальних ситуацій психологічного насильства для потерпілого, призвело до негативних змін психоемоційної сфери ОСОБА_6 , що супроводжувалося формуванням негативних психологічних переживань (моральних страждань), та спричинило психологічні страждання ОСОБА_6 , погіршення якості життя потерпілого.

Так, 06 квітня 2024 року близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свого брата ОСОБА_6 , що виразилося у висловлюваннях нецензурної лайки, внаслідок чого заподіяна шкода психічному здоров`ю потерпілого. Такими своїми діями ОСОБА_4 , порушив вимоги ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, внаслідок чого 24 квітня 2024 року на ОСОБА_4 , складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення.

За вказаним фактом постановою Монастириського районного суду Тернопільської області від 31 травня 2024 року ОСОБА_4 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 40 (сорока) годин громадських робіт.

Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 20 липня 2024 року близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свого брата ОСОБА_6 , а саме: висловлювався нецензурною лайкою, залякував, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого заподіяна шкода психічному здоров`ю потерпілого. Такими своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (в редакції Закону № 599-VI від 25.09.2008; із змінами, внесеними згідно із Законами № 2744-VІ від 02.12.2010, № 187-VIII від 12.02.2015; в редакції Законів № 2229-VIII від 07.12.2017, № 1604-ІХ від 01.07.2021, до набрання чинності Закону 3733-IX від 22.05.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами»), внаслідок чого 22 липня 2024 року на ОСОБА_4 , складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення.

За вказаним фактом постановою Монастириського районного суду Тернопільської області від 30 липня 2024 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП (в редакції Закону № 599-VI від 25.09.2008; із змінами, внесеними згідно із Законами № 2744-VI від 02.12.2010, № 187-VІІI від 12.02.2015; в редакції Законів № 2229- VІІI від 07.12.2017, № 1604-ІХ від 01.07.2021, до набрання чинності Закону 3733-ІХ від 22.05.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами») та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 60 (шістдесяти) годин громадських робіт.

Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 07 вересня 2024 року близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свого брата ОСОБА_6 , що виразилося у висловлюваннях нецензурної лайки, внаслідок чого заподіяна шкода психічному здоров`ю потерпілого. Такими своїми діями ОСОБА_4 , порушив вимоги ч.2 ст. 173-2 КУпАП (в редакції Закону № 599-VI від 25.09.2008; із змінами, внесеними згідно із Законами № 2744-VI від 02.12.2010, № 187-VІІI від 12.02.2015; в редакції Законів № 2229- VІІI від 07.12.2017, № 1604-ІХ від 01.07.2021, до набрання чинності Закону 3733-ІХ від 22.05.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами»), внаслідок чого 17 вересня 2024 року на ОСОБА_4 , складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення.

За вказаним фактом постановою Монастириського районного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2024 року ОСОБА_4 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП (в редакції Закону № 599-VI від 25.09.2008; із змінами, внесеними згідно із Законами № 2744-VI від 02.12.2010, № 187- VІІI від 12.02.2015; в редакції Законів № 2229- VІІI від 07.12.2017, № 1604-ІХ від 01.07.2021, до набрання чинності Закону 3733-ІХ від 22.05.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами») та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок.

Однак, будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за систематичне вчинення домашнього насильства ОСОБА_4 належний висновок не зробив та продовжив свої умисні протиправні дії спрямовані на систематичне заподіяння своєму брату ОСОБА_6 психологічних страждань.

Так, 28 лютого 2025 року ОСОБА_4 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та передбачаючи їхні суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, близько 17 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру щодо свого брата ОСОБА_6 , яке виразилося у словесних образах, висловлюваннях нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, моральному та психологічному тиску відносно потерпілого, приниженні його честі та гідності, що у свою чергу призвело до негативних змін психоемоційної сфери ОСОБА_6 , що супроводжувалося формуванням негативних психологічних переживань (моральних страждань).

Таким чином, ОСОБА_4 , в період часу з 06 квітня 2024 року по 28 лютого 2025 року, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у виді заподіяння психологічних страждань своєму брату ОСОБА_6 та погіршення якості його життя, і бажаючи їх настання, систематично вчиняв психологічне насильство щодо свого брата ОСОБА_6 , яке виразилося у словесних образах, висловлюваннях нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, моральному та психологічному тиску відносно потерпілого, приниженні його честі та гідності, що зумовило наявність психотравмувальних ситуацій психолічного насильства для потерпілого, призвело до негативних змін психоемоційної сфери ОСОБА_6 , супроводжувалося формуванням негативних психологічних переживань (моральних страждань), та спричинило психологічні страждання ОСОБА_6 , погіршення якості життя потерпілого.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах (брат), що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Окрім цього, досудовим розслідування встановлено, що 17.03.2025 у ОСОБА_4 , під час перебування неподалік магазину «Любава», що за адресою м. Монастириська, вул. Шевченка, 40, Чортківського району Тернопільської області, на ґрунті неприязних відносин та в ході словесного конфлікту із ОСОБА_7 , виник злочинний намір спрямований на завдання йому побоїв.

Реалізуючи свій злочинний намір та доводячи його до логічного завершення, 17.03.2025 року приблизно о 10 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік магазину «Любава», що за адресою м. Монастириська, вул. Шевченка, 40, Чортківського району Тернопільської області, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їхні суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті неприязних відносин та в ході словесного конфлікту із ОСОБА_7 , умисно наніс останньому один удар кулаком правої руки по обличчю, а саме в ділянку щоки з лівої сторони та один удар кулаком правої руки в ділянку грудної клітки.

Внаслідок нанесеного удару ОСОБА_7 відчув різкий фізичний біль, проте тілесних ушкоджень не отримав.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, а саме: в умисному завданні побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Отже, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах (брата), що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи та у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, а саме в умисному завданні побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

31 березня 2025 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ч. 1 ст. 126 КК України.

Вина ОСОБА_4 , підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: - протоколом прийняття заяви від ОСОБА_6 про кримінальне правопорушення передбачене ст. 126-1 КК України від 28.02.2025; - рапортом старшого ДОП СПД № 1 (м. Монастириська) ВП №2 (м.Бучач) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 від 05.03.2025; - постановою Монастириського районного суду про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП від 31.05.2024; - постановою Монастирського районного суду про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП від 30.07.2024; - постановою Монастириського районного суду про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП від 21.10.2024; - протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 24.03.2025; - протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 27.03.2025; - протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 27.03.2025; - протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 31.03.2025.

Беручи до уваги вище викладене, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 попередньо тричі притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо брата, а також те, що 28.02.2025 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, а саме психологічне насилля щодо свого брата ОСОБА_6 , за яке передбачене покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до двох років, та дає обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , не став на шлях виправлення і в подальшому може вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення та з метою уникнення від кримінальної відповідальності, переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, тому відносно ОСОБА_4 , необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки лише вказаний запобіжний захід, який хоча і не є найбільш суворим його видом, однак є таким, який може забезпечувати належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В обґрунтованість ризику, передбаченого у п.1 ч.1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, зазначає, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до двох років, він не працює, не має постійного джерела доходу, а тому, існує ризик, що він може переховуватися від органів досудового розслідування, та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

В обґрунтованість ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні, зазначає, що підозрюваний ОСОБА_4 вільно проводячи дозвілля, буде мати реальну можливість чинити на потерпілого та свідків незаконний тиск з метою відмови останніми надання показань з приводу відомих їм обставин вчиненого кримінального правопорушення.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється - свідчить, те що підозрюваний, будучи притягнутим Монастириським районним судом до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного із психологічним насильством щодо свого брата ОСОБА_6 , вчинив ще одне психологічне насильство, що перетворилось в систематичність, і за яке відповідальність передбачена ст. 126-1 КК України.

Крім того, відповідно до ст. 194 КПК України, просить застосувати до ОСОБА_4 направлення для проходження програми для кривдників, оскільки будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за систематичне вчинення домашнього насильства, належний висновок він не зробив та продовжив свої умисні протиправні дії спрямовані на систематичне заподіяння своєму брату ОСОБА_6 психологічних страждань.

В судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні проти клопотання не заперечував.

Вислухавши думку прокурора, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.

Кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000056 від 06.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

18.03.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000056 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України.

31 березня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ч.1 ст.126 КК України.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно ч.1 ст.176 КПК України запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання є найбільш м`яким із існуючих запобіжних заходів.

Необхідність застосування до підозрюваного особистого зобов`язання обґрунтовується наявністю наступних ризиків: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків, з метою зміни їх показів; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Ризик переховування від органу досудового розслідування або суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до двох років, він не працює, не має постійного джерела доходу, а тому, існує ризик, що він може переховуватися від органів досудового розслідування, та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 вільно проводячи дозвілля, буде мати реальну можливість чинити незаконний тиск на потерпілого та свідків з метою відмови останніми надання показань з приводу відомих їм обставин вчиненого кримінального правопорушення чи зміни таких показань.

Ризик можливості вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення чи продовження вчинення кримінального правопорушення у якому він підозрюється обґрунтовується тим, що підозрюваний, будучи притягнутим Монастириським районним судом до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного із психологічним насильством щодо свого брата ОСОБА_6 , вчинив ще одне психологічне насильство, що перетворилось в систематичність, і за яке відповідальність передбачена ст. 126-1 КК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно підозрюваного, враховую вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Особисте зобов`язання полягає у покладені на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, за яке передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до двох років, тому з метою запобігання ризикам, передбаченим п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, суд прийшов до висновку, що подане клопотання є обгрунтованим та підлягає задоволенню.

Також, слідчий суддя, враховуючи тривалість та систематичність вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, особу потерпілого, характер кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_4 , погоджується з доводами про необхідність покладення на підозрюваного обмежувального заходу, передбаченого п.5 ч.6 ст.194 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.177-179,193,194,196,309 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника СВ відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Монастириська, Тернопільської області і жителя АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуваючого, тимчасово не працюючого, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні зобов`язання:

- з`являтися за кожною вимогою до органу досудового розслідування, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання.

Крім, цього застосувати до ОСОБА_4 , обмежувальний захід, передбачений ч. 6 ст. 194 КПК України, а саме в інтересах потерпілого, наступне:

Направити ОСОБА_4 , згідно ч.6 ст.194 КПК України, для проходження програми для кривдників строком на 2 (два) місяці за адресою: АДРЕСА_3 , згідно порядку, передбаченого Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення, та направити до ВП № 2 (м.Бучач) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області та Бучацької окружної прокуратури для організації та контролю її виконання.

Строк дії ухвали складає 2 місяці з дня її проголошення до 09.06.2025.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали проголошено 14 квітня 2025 року о 11 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1