ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1030/25 Справа № 210/6798/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.12.2024 року, якою в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покараннябуло відмовлено, -

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені фактичні обставини

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.12.2024 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покараннябуло відмовлено.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 вказує, що не згоден з висновком адміністрації установи виконання покарання про те, що він не змінився та не виправився. У нього є батько, який є інвалідом та потребує допомоги. Просить ухвалу суду скасувати та задовольнити його клопотання про застосування до нього положень ст. 81 КК України.

Позиції учасників судового провадження

Засуджений ОСОБА_7 просив його апеляційну скаргу розглянути без його участі.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи із такого.

Ст. 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.

Відповідно до правових позиції Верховного Суду України, викладених у постанові Пленуму № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що ОСОБА_7 раніше судимий: 1) 24.02.2020 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 289 ч. 2 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22.02.2021 року вирок залишено без змін, 2) 21.09.2020 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч. 1 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком від 24.02.2020 року, остаточне покарання 5 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17.03.2021 року вирок залишено без змін, 3) 31.03.2021 року Орджонікідзевським міським судом за ст. 289 ч. 2 КК України до покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України шляхом поглинення менш суворого покараня, призначеного вироком від 24.02.2020 року більш суворим покаранням, призначеним цим вироком, остаточне покарання 5 років 1 місяць позбавлення волі без конфіскації майна. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22.06.2021 року вирок залишено без змін, 4) 30.11.2021 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим, призначеним вироком від 21.09.2020 року, остаточне покарання 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 14.03.2022 року вирок залишено без змін, 5) 02.12.2021 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим, призначеним вироком від 31.03.2021 року, остаточне покарання 5 років 1 місяць позбавлення волі без конфіскації майна. Вирок набрав законної сили 31.01.2022 року, 6) 12.07.2023 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком більш суворим, призначеним вироком від 30.11.2021 року, остаточне покарання 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. Вирок набрав законної сили 26.09.2023 року. Відбуває покарання в Державній установі «Криворізька виправна колонія (№ 80)». Початок строку відбування покарання 29.08.2020 р., кінець 19.09.2025 р.,

За період відбування покарання засуджений 8 (вісім) разів порушував установлений порядок відбування покарання. За час відбування покарання в ДУ «Криворізька виправна колонія № 80» характеризується посередньо, за сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці заохочений 1 раз. На профілактичному обліку не перебуває. Підтримує рівні взаємовідносини з засудженими негативної спрямованості. Неодноразово притягався до дисциплінарної відповідальності за відмову від виконання законних вимог представників адміністрації. Притягався до дисциплінарної відповідальності за відмову від виконання робіт по благоустрою та відмову від чергування. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом з метою встановлення з ним неслужбових стосунків. Підтримує спілкування з рідними шляхом телефонних переговорів та отримання посилок. Має заборгованість, але виконавчі документи до установи не надходили. До оплачуваної праці не виявив бажання бути залученим. Неодноразово притягався до дисциплінарної відповідальності за відмову від виконання робіт з благоустрою. Протягом останнього часу змінив своє ставлення до виконання робіт на відділені.

З наданої суду характеристики на засудженого вбачається, що ОСОБА_7 має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик ймовірної небезпеки для суспільства.

Крім того, за рішенням комісії установи виконання покарань, засудженому ОСОБА_7 відмовлено в застосуванні положень ст. 81 КК України.

Колегія суддів під час вивчення питання щодо виправлення засудженого ОСОБА_7 враховує відомості за весь період застосування ізоляції від суспільства.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні данних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі. Також колегією суддів враховується, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що засуджений ОСОБА_8 не довів свого виправлення належною поведінкою за весь період відбування покарання, характеризується посередньо, до праці не залучений, не виявляв бажання до професійно-технічного навчання, через що у колегії суддів не має підстав вважати, що засуджений своєю сумлінною поведінкою систематично доводить своє виправлення. Крім того, сам засуджений в апеляційній скарзі вказує, що за період відбування покарання, не змінився, не соціалізувався.

Виконання засудженим ОСОБА_7 покладених на нього КВК України обов`язків, виконання вимог представників установи виконання покарань входять до імперативних обов`язків засудженого та не виділяє його окремих позитивних рис.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , повно та об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого, його поведінку за весь час відбуття покарання, його відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених, та дійшов правильного висновку про відсутність переконливих доказів, які б у своїй сукупності свідчили про доведеність виправлення засудженого та наявність передбачених законом підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Посилання апеляційної скарги засудженого на наявність батька з другою групою інвалідності з огляду на наявність попередніх судимостей та часу відбування засудженим покарання вказує, що останній зі своїм батьком фактично не спілкувався, оскільки перебував в умовах ізоляції від суспільства, а тому у разі застосування вказаного інституту, останній не змінить свою кримінально-спрямовану поведінку.

Колегія суддів зауважує, що на даний час законодавцем передбачено процедуру умовно-дострокового звільнення для проходження військової служби в рядах сил оборони України для відсічі вороа, чим вправі скористатися засуджений за наявності бажання та відповідності критеріям, визначеним ВЛК.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, а підстав для її скасування немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, ст. 81 КК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.12.2024 року, якою в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покараннябуло відмовлено залишити без змін.

Судді: