Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9328/24
Номер провадження 1-кс/711/2575/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 року

м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання начальника відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000220 від 06.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла, Черкаського району, Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Начальник відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси із клопотання в якому просить продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, тобто до 04.01.2025, покласти на підозрюваного обов`язки, відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що відповідно до ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Так, згідно з ст.1 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався.

У такий спосіб, з моменту видання первинного Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в України» на території України почав діяти режим воєнного стану (особливий період), який триває і до теперішнього часу.

Згідно ст.1 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації» (далі Закон) бенефіціаром є набувач благодійної допомоги (фізична особа, неприбуткова організація або територіальна громада), що одержує допомогу від одного чи кількох благодійників для досягнення цілей, визначених цим Законом. Благодійником є дієздатна фізична особа або юридична особа приватного права (у тому числі благодійна організація), яка добровільно здійснює один чи декілька видів благодійної діяльності. Благодійна діяльність це добровільна особиста та/або майнова допомога для досягнення визначених цим Законом цілей, що не передбачає одержання благодійником прибутку, а також сплати будь-якої винагороди або компенсації благодійнику від імені або за дорученням бенефіціара.

Положеннями ст.3 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації» визначено, що цілями благодійної діяльності є надання допомоги для сприяння законним інтересам бенефіціарів у сферах благодійної діяльності, визначених цим Законом, а також розвиток і підтримка цих сфер у суспільних інтересах. Сферами благодійної діяльності є, зокрема допомога постраждалим внаслідок катастроф, збройних конфліктів і нещасних випадків, а також біженцям та особам, які перебувають у складних життєвих обставинах; сприяння обороноздатності та мобілізаційній готовності країни, захисту населення у надзвичайних ситуаціях мирного і воєнного стану тощо.

Відповідно до ст.6 Закону благодійною пожертвою визнається безоплатна передача благодійником коштів, іншого майна, майнових прав у власність бенефіціарів для досягнення певних, наперед обумовлених цілей благодійної діяльності, відповідно до цього Закону.

Статтею 11 Закону передбачено, що метою благодійних організацій не може бути одержання і розподіл прибутку серед засновників, членів органів управління, інших пов`язаних з ними осіб, а також серед працівників таких організацій.

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про гуманітарну допомогу» безоплатна допомога (пересилка, виконання робіт, надання послуг) - це надання гуманітарної допомоги без будь-якої грошової, матеріальної або інших видів компенсацій донорам.

Гуманітарна допомога це цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв`язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, виникненням надзвичайного стану, зокрема, внаслідок стихійного лиха, аварій, епідемій і епізоотій, екологічних, техногенних та інших катастроф, які створюють загрозу для життя і здоров`я населення, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб, а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту. Гуманітарна допомога є різновидом благодійництва і має спрямовуватися відповідно до обставин, об`єктивних потреб, згоди її отримувачів та за умови дотримання вимог ст.3 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації».

Відповідно статті 1 Закону України «Про гуманітарну допомогу» отримувачі гуманітарної допомоги зобов`язані передати безоплатно набувачам, гуманітарну допомогу.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про гуманітарну допомогу», не відносяться до гуманітарної допомоги підакцизні товари, крім:

- автомобілів швидкої медичної допомоги, легкових автомобілів спеціального призначення для Міністерства внутрішніх справ України, органів Національної поліції;

- транспортних засобів, що надходять у період проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях для отримання і використання Збройними Силами України, Національною гвардією України, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями, Службою безпеки України, Міністерством внутрішніх справ України, Державною прикордонною службою України, Державною службою України з надзвичайних ситуацій, Державною спеціальною службою транспорту, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України для забезпечення проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях;

- транспортних засобів, призначених для перевезення більше ніж вісім осіб, та автомобілів, обладнаних для перевезення осіб з інвалідністю з ураженням опорно-рухового апарату, що передаються для використання установам соціального захисту населення, державним закладам охорони здоров`я і навчальним закладам, громадським організаціям осіб з інвалідністю, ветеранів війни та праці, Товариству Червоного Хреста України та його обласним організаціям, державним закладам системи реабілітації, фізичної культури і спорту осіб з інвалідністю «Інваспорт»;

- легкових автомобілів, які на момент ввезення на митну територію України були вперше зареєстровані не пізніше ніж вісім років тому, з об`ємом двигуна не більш як 1800 куб. см, що отримуються органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласною, Київською, Севастопольською міською державною адміністрацією або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері соціального захисту населення, для подальшої передачі особам з інвалідністю, які перебувають у встановленому порядку на обліку для отримання спеціального автотранспорту, на строк, визначений законодавством;

- транспортних засобів спеціального та спеціалізованого призначення (крім таксі, автомобілів інкасації) для підприємств, установ та організацій, що утримуються за рахунок бюджетів, уповноважених ними державних установ та органів місцевого самоврядування для забезпечення соціально-економічних потреб територіальних громад.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 6 із змінами, внесеними згідно із Законом N 901-VIII від 23.12.2015 Закону України «Про гуманітарну допомогу» транспортні засоби, які набули статусу гуманітарної допомоги можуть отримувати Збройними Силами України, Національною гвардією України, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями, Службою безпеки України, Міністерством внутрішніх справ України, Державною прикордонною службою України, Державною службою України з надзвичайних ситуацій, Державною спеціальною службою транспорту, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України для забезпечення проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про гуманітарну допомогу» товари (предмети), що ввозяться (пересилаються) як гуманітарна допомога, підлягають першочерговому безкоштовному спрощеному декларуванню митними органами відповідними установами та організаціями незалежно від форми власності, з обов`язковим проставленням у товаросупровідних документах, вантажних митних деклараціях клейма «Гуманітарна допомога», «Продаж заборонено», завіреного печаткою митника.

Так, згідно з Постановою КМУ №174 від 01.03.2022 «Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану» на період дії воєнного стану пропуск через митний кордон України гуманітарної допомоги від донорів (у значенні Закону України «Про гуманітарну допомогу») здійснюється за місцем перетину митного кордону України шляхом подання в паперовій або електронній формі декларації, заповненої особою, що перевозить відповідний товар, за формою згідно з додатком 1 без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Пропуск через митний кордон України товарів гуманітарної допомоги, наведених у додатку 2, здійснюється відповідно до абзацу першого цього пункту за умови подання до митних органів гарантійного листа кінцевого користувача товарів за формою, наведеною в додатку 3. Зазначений лист оформлюється кінцевим користувачем товарів гуманітарної допомоги, яким є орган військового управління, визначений Міністерством оборони, правоохоронним органом, інше військове формування, утворене відповідно до закону, Адміністрація Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації чи підпорядкований підрозділ, визначений нею, військові адміністрації, утворені відповідно до законодавства або інший суб`єкт, що здійснює боротьбу з тероризмом відповідно до закону, та засвідчується його печаткою.

В період дії воєнного стану, в червні 2024 року (більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) у ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виник спільний злочинний умисел, спрямований на отримання прибутку, шляхом продажу автотранспортних засобів, ввезених на територію України як гуманітарної допомоги.

На виконання зазначеного злочинного умислу, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. 12 Закону України «Про гуманітарну допомогу» та Постанови КМУ № 174 від 01.03.2022, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 розробили та впровадили в дію злочину схему, щодо продажу транспортних засобів, ввезених на митну територію України як гуманітарна допомога та наданих фізичними особами (донорами) на користь Благодійної організації «Благодійний фонд «Покров України» (), зареєстрована 06.02.2023, видом діяльності якої є надання іншої соціальної допомоги без забезпечення проживання, н.в.і.у., юридична адреса: АДРЕСА_2 , засновником та керівником якої є ОСОБА_7 .

Відповідно до розробленого ОСОБА_4 та ОСОБА_6 злочинного плану автотранспортні засоби, ввезені на територію України як гуманітарна допомога Збройним силам України для виконання бойових завдань, щодо захисту держави від російського окупанта та укріплення кордону України без сплати обов`язкових митних платежів при розмитненні автомобілів, а саме: ввізного мита 10% від вартості автомобіля, відповідно до статті 271 Митного кодексу України, Закону України «Про митний тариф України», акцизного податку (який складається з базової ставки х коефіцієнт об`єму двигуна х коефіцієнт віку транспортного засобу), податку на додану вартість 20% відповідно до Податкового кодексу, та пенсійного збору при першій постановці автомобіля на облік у розмірі 3% від вартості автомобіля, відповідно пункту 7 статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування», у подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_4 продавались за грошові кошти громадянам та військовослужбовцям Збройних сил України.

Так, за невстановлених в ході проведення досудового розслідування обставин та в невстановлений період часу, але не пізніше 03.10.2024 донорами на митну територію України ввезені наступні автотранспортні засоби, які відповідно до Декларацій про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою - визнані гуманітарною допомогою, та безоплатно передані Благодійній організації «Благодійний фонд «Покров України» (), як отримувачу, а саме:

- автомобіль марки « VolkswagenTOURAN», ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_1 , 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

- автомобіль марки «MercedesBens», ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_3 , 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 ;

- автомобіль марки «BMW Х5», ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_5 , 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 .

Так, зазначені вище автотранспортні засоби, які відповідно до Декларацій про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою - визнані гуманітарною допомогою, та безоплатно передані Благодійній організації «Благодійний фонд «Покров України» () після ввезення на митну територію України були поміщені та зберігались на прилеглій території приміщень майстерні по ремонту легкових автомобілів та магазину «Автозапчастини», що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 ,які на праві приватної власності належить ОСОБА_4 .

В подальшому, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на продаж зазначених автотранспортних засобів, ввезених на територію України як гуманітарна допомога, направленого на отримання прибутку, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб зі ОСОБА_8 , 03.10.2024 приблизно о 10 годині 54 хвилин, на прилеглій території приміщень майстерні по ремонту легкових автомобілів та магазину «Автозапчастини», що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , зустрілися з ОСОБА_9 ,який здійснював пошук транспортних засобів для власних потреб, де надали до огляду три автомобілі, а саме: автомобіль марки «VolkswagenTOURAN», ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_1 , 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , автомобіль марки «MercedesBens», ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_3 , 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 та автомобіль марки «BMW Х5», ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_5 , 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 , та повідомили про можливість продажу зазначених транспортних засобів за 14 000 доларів США, з подальшою можливістю оформлення та складання документів для оформлення вказаних транспортних засобів.

Після чого ОСОБА_9 , який діяв під контролем правоохоронних органів, погодився на їх пропозицію, щодо продажу автомобілів марки «Volkswagen TOURAN», «Mercedes Bens» та «BMW Х5» за узгоджену суму в розмірі 14 000 доларів США та останні домовились про повторну зустріч з метою передачі грошових коштів за придбання вищевказаних транспортних засобів.

В подальшому, того ж дня близько 16 год. 44 хв., на виконання свого злочинного умислу, направленого на продаж зазначених транспортних засобів, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб зі ОСОБА_4 , під час повторної зустрічі на прилеглій території приміщень майстерні по ремонту легкових автомобілів та магазину «Автозапчастини», що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , з ОСОБА_9 , надали для повторного огляду три автомобілі, а саме: автомобіль марки «Volkswagen TOURAN», ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_1 , 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , автомобіль марки «Mercedes Bens», ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_3 , 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 та автомобіль марки «BMW Х5», ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_5 , 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 , з можливістю перевірки вказаних транспортних засобів на технічну справність під час руху, та узгодивши подальші дії, щодо оформлення документів, та на виконання свого злочинного умислу спрямованого на отримання прибутку, шляхом продажу автотранспортних засобів, ввезених на територію України як гуманітарної допомоги, вказав ОСОБА_9 , передати грошові кошти в сумі 14 000 доларів США в якості оплати за придбання вищевказаних транспортних засобів довіреній особі, а саме ОСОБА_10 , який за вказівкою ОСОБА_6 , мав перевірити грошові кошти надані ОСОБА_9 в якості оплати за придбані транспортні засоби, з метою підтвердження справжності купюр грошових коштів. Після чого, за вказівкою ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , разом з ОСОБА_10 направився до Черкаського обласного відділення № 177 ТОВ «МФК Аверс» за адресою: Черкаська область, Черкаський район, м. Сміла, вул. Незалежності, 67-А, де і передав ОСОБА_10 грошові кошти як оплату вартості придбання вказаних транспортних засобів.

Таким чином ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою зі ОСОБА_4 , з метою отримання прибутку, достовірно знаючи, що автомобіль марки «VolkswagenTOURAN», ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_1 , 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , автомобіль марки «MercedesBens», ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_3 , 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 та автомобіль марки «BMW Х5», ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_5 , 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 , ввезені на територію України як гуманітарна допомога, здійснили їх продаж за грошові кошти в сумі 14 000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 03.10.2024 становить 577 857 грн., тобто у значному розмірі, під час воєнного стану.

За таких обставин, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України продаж товарів гуманітарної допомоги, з метою отримання прибутку, вчинених за попередньою змовою групою осіб, у значному розмірі, під час воєнного стану.

04.10.2024 на підставі зібраних доказів ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України - продаж товарів гуманітарної допомоги, з метою отримання прибутку, вчинених за попередньою змовою групою осіб, у значному розмірі, під час воєнного стану.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину підтверджується зібраними в ході проведення доказами, а саме: даними протоколу огляду особи, залученої до конфіденційного співробітництва та вручення їй спеціального технічного засобу та грошових коштів від 03.10.2024; даними протоколу огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 від 03.10.2024; даними протоколу огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 від 03.10.2024; даними протоколу огляду документів від 04.10.2024; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 04.10.2024; даними протоколів за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій у вигляді зняття інформації з електронних інформаційних систем та зняття інформації з електронних комунікаційних мереж відносно ОСОБА_4 №5/2/3636, №5/2/3637 від 16.08.2024 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

05.10.2024 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, з покладанням відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України, обов`язків на підозрюваного.

Строк домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_4 закінчується 01.12.2024 однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку не можливо, у зв`язку зі складністю провадження та необхідністю проведення ряду додаткових слідчих (розшукових) дій і прийняття процесуальних рішень, спрямованих на забезпечення всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин злочинів та надання їм належної правової оцінки, а саме:

-розсекретити та долучити до матеріалів кримінального провадження результати негласних слідчих (розшукових) дій та документи, щодо організації їх проведення;

-долучити до матеріалів кримінального провадження висновки судово-балістичних експертиз, призначених у ході досудового розслідування, проведення яких на цей час не завершено тв. Разі необхідності призначити додаткові необхідні судової експертизи;

-отримати тимчасові доступи до речей і документів у операторів мобільного зв`язку, банківських установ, а також ГУ ДПС у Черкаській області;

-провести слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення повного переліку транспортних засобів та отримання документів, що слугували підставою для митного оформлення транспортних засобів, які були ввезені на митну територію України та задекларовані в якості гуманітарної допомоги для потреб ЗСУ, отримувачем якої значиться Благодійна організація «Благодійний фонд «Покров України» (, юридична адреса: АДРЕСА_5 );

-провести слідчі 9розшукові) дії, спрямовані на встановлення повного переліку гуманітарної допомоги у вигляді транспортних засобів, продаж яких здійснювався підозрюваними за грошові кошти фізичним особам з метою незаконного власного збагачення та повного кола осіб, яким підозрювані продавали транспортні засоби, які були ввезені на митну територію як гуманітарна допомога, а також інших осіб, які можуть бути причетними до вчинення злочинів;

-призначити судові-товарознавчі експертизи по автомобілях, які мали статус гуманітарної допомоги, однак були продані ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ;

-здійснити процесуальні дії, спрямовані на отримання та доручення до матеріалів кримінального провадження документів, щодо характеризуючи даних про особи підозрюваних;

-за результатами проведення слідчих (розшукових) дій в разі наявності підстав оголосити про підозру, про нову підозру чи про зміну підозри особам, причетним до вчинення злочинів;

-провести інші слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення обставин вчинення злочину та встановлення повного кола осіб, причетних до їх вчинення.

Обставинами, що перешкоджали здійсненню цих слідчих та процесуальних дій раніше є великий проміжок часу необхідний для розсекречування та доручення до матеріалів кримінального провадження матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій, тривалість проведення судових експертиз, які є важливими для прийняття законного і обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні, тривалість отримання та долучення до матеріалів кримінального провадження необхідних документів, які є важливими для прийняття законного і обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні, котрі неможливо провести одночасно, а також значний обсяг слідчих та процесуальних дій, які необхідно провести в ході досудового розслідування, з метою об`єктивного та повного дослідження всіх обставин вчинення злочину та встановленню повного кола осіб, причетних до його вчинення.

Завершення проведення зазначених слідчих (розшукових) та процесуальних дій потребує додаткового часу, а їх результатів мають вирішальне значення для встановлення фактів та обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

28.11.2024 постановою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 04.01.2025.

Підставою застосування запобіжного заходу за ч.2 ст.177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, у зв`язку з цим останній усвідомлюючи суворість покарання, передбаченого за інкриміноване кримінальне правопорушення, у разі необрання запобіжного заходу, матиме реальну можливість змінити місце проживання, та з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування, суду, що вказує на ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

В даному кримінальному провадженні суворість покарання, що може бути призначене підозрюваному, має значення для оцінки ризику його переховування.

Перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, зокрема на осіб, які були залучені при проведенні слідчих (розшукових) дій за участі останнього, а також на свідків у кримінальному провадженні, зокрема на свідка, який повідомив про протиправну діяльність останнього, та на свідка ОСОБА_9 (особа із зміненими анкетними даними, яка надала добровільну згоду на проведення за її участі негласних слідчих розшукових дій), який виступив в ролі покупця, та якому останній здійснив продаж гуманітарної допомоги у вигляді трьох транспортних засобів, у зв`язку з чим останній перебуваючи на волі, матиме змогу контактувати з ними та незаконно впливати на них, схиляючи до дачі завідомо неправдивих показань, в тому числі шляхом погроз, підкупу, а також останній зможе контактувати з іншими особами, ймовірно причетними до вчинення злочину, причетність яких до вчинення злочину встановлюється на даний час, а також із іншими підозрюваним в даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 , з яким матиме змогу контактувати та незаконно впливати на нього, схиляючи до дачі завідомо неправдивих показань з метою побудови власної версії, виправдання своїх дій та вживати таким чином заходів, спрямованих на унеможливлення здобуття органом досудового розслідування інших фактичних даних, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального провадження, що вказує на наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, на цей час не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення злочину (окрім як ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ), у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , у тому числі осіб, які безпосередньо здійснювали перевезення гуманітарної допомоги у вигляді транспортних засобів, в тому числі трьох транспортних засобів, які були продані 03.10.2024 ОСОБА_8 та ОСОБА_6 покупцеві - ОСОБА_9 , а тому перебуваючи на волі, він матиме можливість спілкуватись з такими особами, чим буде перешкоджати встановленню всіх обставин даного злочину, що вказує на наявність ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, є найбільш доцільним продовжити застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 та запобігти вищевказаним обґрунтованим ризикам можливої суспільно небезпечної поведінки підозрюваного.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та пояснив, що здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000220 від 06.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України. Встановлено, що ОСОБА_4 за попередньою змовою з іншими особами здійснили з метою отримання прибутку шляхом продажу автомобілів, ввезення на територію України як гуманітарну допомогу. Просить продовжити строк дії запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, тобто до 04.01.2025.

Адвокат ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 не заперечували проти продовження строку запобіжного заходу, послалися на процесуальну необхідність зі сторони обвинувачення.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, та документи надані стороною захисту, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з вимогами ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України "метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Судом встановлено, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000220 від 06.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України.

04.10.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України - продаж товарів гуманітарної допомоги, з метою отримання прибутку, вчинених за попередньою змовою групою осіб, у значному розмірі, під час воєнного стану.

Санкція ч.3 ст.201-2 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, а тому, відповідно до ст.12 КК України, указаний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів.

05.10.2024 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси (справа №711/7855/24) ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у заборонні підозрюваному ОСОБА_4 залишати місце проживання в період часу з 22:00 год. по 06:00 год., в межах строку досудового розслідування, тобто до 01.12.2024 включно.

28.11.2024 постановою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000220 від 06.06.2024 продовжено до трьох місяців, тобто до 04.01.2025.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: даними протоколу огляду особи, залученої до конфіденційного співробітництва та вручення їй спеціального технічного засобу та грошових коштів від 03.10.2024; даними протоколу огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 від 03.10.2024; даними протоколу огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 від 03.10.2024; даними протоколу огляду документів від 04.10.2024; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 04.10.2024; даними протоколів за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій у вигляді зняття інформації з електронних інформаційних систем та зняття інформації з електронних комунікаційних мереж відносно ОСОБА_4 №5/2/3636, №5/2/3637 від 16.08.2024 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Крім того, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України перевірена та підтверджена ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси про застосування запобіжного заходу виді домашнього арешту від 05.10.2024.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини в сукупності та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані доводи клопотання, дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України, є обґрунтованою. При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява №42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилалась сторона обвинувачення у клопотанні, слідчий суддя зазначає наступне.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.10.2024 у відношенні ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем його мешкання, з покладенням, відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, обов`язків: заборонити ОСОБА_4 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора та/чи слідчого в період часу із 22 години до 06 години наступного дня; прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; заборонити спілкування (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу інтернет тощо) з підозрюваним ОСОБА_6 та свідками у даному кримінальному провадженні, доведених органом досудового розслідування до його відома, крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за їх участі, а також участі ОСОБА_4 у присутності слідчого чи прокурора.

В обґрунтування необхідності продовження строку застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, прокурор в судовому засіданні посилався на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення покарання, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому, під час обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчим суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси було встановлено наявність існування ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

На даний час, на переконання слідчого судді, прокурором доведено наявність ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду, який ґрунтується на тяжкості інкримінованого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Слідчий суддя також бере до уваги й інформацію щодо особи підозрюваного, яку наводить сторона захисту, зокрема, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має зареєстроване місце проживання, одружений має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2007 та 2012 року народження, працевлаштований, позитивні характеристики, міцні соціальні зв`язки, проте у світлі наведених вище актуальних даних про існування ризику переховуватися, наявність зазначених стороною захисту обставин, не можуть бути вирішальними, що могло б знизити цей ризик до маловірогідного чи до його виключення взагалі.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризику переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, який на даний час не зменшився та продовжує існувати.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, зокрема на ОСОБА_9 , слідчий суддя враховує встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом.

Вирішуючи питання про доцільність продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_4 . слідчий суддя, відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Частиною 5 ст.194 КПК України встановлено, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Згідно ч.6 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено існування обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкрімінованого йому органом досудового розслідування злочину, а також наявність достатніх підстав вважати, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості переховування від органів досудового розслідування та незаконний вплив на свідків у даному кримінальному провадженні.

Строк домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 спливає 01.12.2024, проте органом досудового розслідування доведено, що до вказаного часу завершити досудове розслідування по даному кримінальному провадженню неможливо, оскільки внаслідок проведення великого обсягу роботи, об`ємності та складності кримінального провадження необхідно виконати низку слідчих та процесуальних дій, результати яких мають значення для судового розгляду, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин вчиненого злочину, що неможливо без продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України, не може бути достатнім для запобігання зазначених вище ризиків та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, тобто до 04.01.2025. При цьому, слідчий суддя зазначає, що залишення підозрюваним місця свого проживання у встановлений слідчим суддею час, не є порушенням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у випадку отримання невідкладної медичної допомоги, евакуації населення, рятування життя та здоров`я в умовах воєнного стану. В період введення воєнного стану на території України дозволити підозрюваному ОСОБА_4 після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 30 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця проживання з метою перебування останнього в укритті.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 181, 186, 193-194, 196, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000220 від 06.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, тобто до 04.01.2025.

Відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-заборонити ОСОБА_4 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора та/чи слідчого в період часу із 22 години до 06 години наступного дня;

-прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

-не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-заборонити спілкування (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу інтернет тощо) з підозрюваним ОСОБА_6 та свідками у даному кримінальному провадженні, доведених органом досудового розслідування до його відома, крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за їх участі, а також участі ОСОБА_4 у присутності слідчого чи прокурора.

Роз`яснити, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, покладені на підозрюваного, в межах строку досудового розслідування, тобто до 04 січня 2025 року, включно. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, у тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що залишення підозрюваним місця свого перебування у встановлений слідчим суддею час, не є порушенням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у випадку отримання невідкладної медичної допомоги, евакуації населення, рятування життя та здоров`я в умовах воєнного стану.

В період введення воєнного стану на території України дозволити підозрюваному ОСОБА_11 після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 30 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця перебування з метою перебування останнього в укритті.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Визначити строк дії ухвали до 04.01.2025, включно.

Копію даної ухвали вручити підозрюваному, його захиснику, прокурору та слідчому.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі її оскарження, після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено та проголошено 03.12.2024.

Слідчий суддя: ОСОБА_1