Дата документу 26.11.2024Справа № 554/9173/24
Провадження № 1-кп/554/1260/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«26» листопада 2024 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження № 0001071 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Шахтьорський, Анадирського району, Магаданської області, рф, громадянина України, з вищою освітою, вдівця, офіційно непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України:

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Октябрського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження № 0001071 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Згідно обвинувального акту, 23 червня 2024 року, приблизно об 11 годині 37 хвили ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом - автобусом РУТА 23, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вулиці Європейській у напрямку від вулиці Олександра Оксанченка до вулиці Раїси Кириченко в місті Полтава.

Наближаючись до регульованого пішохідного переходу вулиці Європейської, який знаходиться неподалік зупинки громадського транспорту «Гетьмана Сагайдачного», ОСОБА_3 проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, будучи об?єктивно спроможним виявити небезпеку для руху у вигляді пішохода ОСОБА_5 , яка почала перетинати проїзну частину вулиці Європейської по регульованому пішохідному переходу на недозволений сигнал світлофора у напрямку справа наліво відносно напрямку руху автобуса, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та допустив на неї наїзд.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого скалкового перелому дистального епметафіза правої променевої кістки зі зміщенням та перелому шилоподібного відростка правої ліктьової кістки, забоїв м?яких тканин лобної і параорбітальної ділянок справа та забійної рани м?яких тканин лобної ділянки справа, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров?я.

За вищевказаних обставин, причиною вказаної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків стало порушення водієм автобуса РУТА 23, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху України, згідно з яким:

п. 12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об?єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об?їзду перешкоди.

Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 з технічної точки зору знаходяться в причинному зв?язку з виникненням вказаної дорожньо-транспортної пригоди. ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода екстреним гальмуванням при вибраній ним швидкості руху.

Дії ОСОБА_3 під час досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно нього та звільнення його від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням з потерпілою та повним відшкодуванням їй матеріальної та моральної шкоди, про що раніше надав суду письмове клопотання.

Потерпіла в підготовчому судовому засіданні, призначеному на 13.11.2024 року о 09.30 годині, не заперечувала проти задовольняння клопотання обвинуваченого, про що надала письмову заяву, підтвердила, що останній повністю відшкодував їй завдану матеріальну та моральну шкоду, претензій до обвинуваченого вона не має, а тому не заперечує проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, в зв`язку із їхнім примиренням.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання, вважає, що є всі підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням потерпілого з обвинуваченим.

Суд, дослідивши клопотання обвинуваченого, вислухавши думку потерпілої та прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків:

Відповідно до вимог п.2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: закрити провадження у випадках, встановлення підстав, передбачених п.п. 5-8, 10 частини 1 або частиною 2 ст. 284 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За правилами ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв?язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв?язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст.46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов?язковим.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 25.07.2022 року ОСОБА_3 був засуджений за ч.1 та ч.4 ст. 358 КК України до штрафу в розмірі 1000 НМДГ, що становить 17 000 грн.

Згідно копії квитанції, яка була надана на запит суду, ОСОБА_3 05.08.2022 року сплатив штраф в сумі 17 000 грн.

З положень ст. 46 КК України вбачається, що однією з обов?язкових умов для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК є вчинення кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину вперше.

Відповідно до постанови ККС ВС від 12.08.2020 року у справі № 127/31068/19 (провадження № 51-1868км20) особою, яка вчинила злочин вперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення.

В даному випадку, суд вважає, що ОСОБА_3 хоча раніше притягувався до кримінальної відповідальності, проте майже відразу після проголошення вироку, а саме 05.08.2022 року сплатив штраф, а отже повністю відбув покарання, призначене вироком суду від 25.07.2022 року, тому, з урахуванням вимог п.5 ч.1 ст. 89 КК України, є таким, що не має судимості, що свідчить про те, що вчинений ним злочин вже втратив правове значення.

Відповідно до санкції ч.1 ст. 286 КК України за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження передбачена кримінальна відповідальність у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Згідно з ч. 4 ст.12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якогопередбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Таким чином, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, відноситься до необережних нетяжких злочинів.

Суд, відповідно до положень ч.3 ст. 285 КПК України, роз`яснив обвинуваченому суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Також, обвинуваченому роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, не є закриттям кримінального провадження з реабілітуючих підстав та роз`яснив його право на проведення судового провадження у повному обсязі в загальному порядку.

Обвинувачений висловив свою згоду на закриття кримінального провадження з цієї підстави та звільнення його від кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що обвинувачений ОСОБА_3 хоча раніше і притягувався до кримінальної відповідальності, проте на сьогодні є раніше не судимою особою в силу ст. 89 КК України, а отже вчинений ним раніше злочин вже втратив правове значення, в теперішній час вчинив необережний нетяжкий злочин, не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, примирився з потерпілою, потерпіла претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, надала свою згоду на звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, в зв`язку із їх примиренням, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 може бути звільнений від кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України.

Тож, враховуючи клопотання обвинуваченого, його згоду, згоду потерпілої та прокурора на звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, а також інші вищевикладені обставини, суд вважає можливим задовольнити заявлене клопотання.

Крім того, у зв`язку із звільненням ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, кримінальне провадження відносно нього підлягає закриттю.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 26.06.2024 року, з урахуванням вимог ст. 174 КПК України, підлягає повному скасуванню.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 118 КПК України процесуальні витрати складають із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Частина 1 статті 122 КПК України передбачає, що витрати, пов`язані із залученням експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст. 122 КПК України експертам, спеціалістам, перекладачам оплачуються проїзд, а також добові в разі переїзду до іншого населеного пункту. Експертам, спеціалістам і перекладачам повинна бути сплачена винагорода за виконану роботу, якщо це не є їх службовим обов`язком.

Стаття 124 КПК України встановлює порядок розподілу процесуальних витрат.

У випадку ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта (ч.2 ст. 124 КПК України).

Стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат у випадку закриття кримінального провадження чинний КПК України не регулює.

Разом з тим, відповідно до постанови ВС від 01.02.2024 року у справі №930/497/23 (провадження №51-4798км23) закриття кримінального провадження стосовно особи з нереабілітуючих підстав і застосування до неї м`якшої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє її від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз.

Аналогічна правова позиція міститься і в постанові Касаційного кримінального суду ВС від 29 вересня 2021 року у справі №342/1560/20 (провадження № 51-2331км21).

Таким чином з обвинуваченого підлягають стягненню витрати на проведення судової експертизи у розмірі 2650,48 грн. у відповідності до наданої довідки.

Питання про долі речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 284-288, 314, 369-372 КПК України, ст. ст. 12, 44, 46, ч. 1 ст. 286 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із примиренням винного з потерпілим - задовольнити повністю.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 червня 2024 року за № 0001071 - закрити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави витрати за проведення судової автотехнічної експертизи в розмірі 2650 /дві тисячі шістсот п`ятдесят/ гривень 48 копійок.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 26.06.2024 року на автобус РУТА 23, д/н ВІ0208АF, номер шасі (кузова, рами) Х96A21R22Е2563820 Y7X23N000E0000003, який належить ОСОБА_6 скасувати повністю.

Речові докази:

-автобус РУТА 23, д/н ВІ0208АF, номер шасі (кузова, рами) Х96A21R22Е2563820 Y7X23N000E0000003, який, згідно постанови про визнання речових доказів та приєднання до кримінального провадження від 24.06.2024 року та зберігальної розписки, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 - повернути законному власнику ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Октябрського районного суду

м. Полтави: ОСОБА_1