УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 березня 2025 року

м. Київ

справа № 148/1893/22

провадження № 51-795 ск 24

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвали Вінницького апеляційного суду від 18 жовтня та 22 листопада 2024 року,

установила:

Як убачається зі змісту касаційної скарги та наявних у Верховному Суді матеріалів, слідчий суддя Немирівського районного суду Вінницької області ухвалою від 11 вересня 2023 року відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Не погодившись із таким рішенням, ОСОБА_4 оскаржив його в апеляційному порядку.

Суддя Вінницького апеляційного суду ухвалою від 18 жовтня 2024 року, керуючись п. 4 ч. 3 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), повернув апеляційну скаргу її авторові.

Крім того, Вінницький апеляційний суд ухвалою від 22 листопада 2024 року відмовив ОСОБА_4 в поновленні строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді від 11 вересня 2023 року і, керуючись п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК, повернув подану скаргу її авторові.

Не погодившись із указаними рішеннями суду апеляційної інстанції, ОСОБА_4 оскаржив їх у касаційному порядку.

Ухвалою від 20 січня 2025 року Касаційний кримінальний суд Верховного Суду (далі - Суд), керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, відмовив у відкритті провадження, оскільки зі скарги ОСОБА_4 та доданої до неї копії оскарженої ухвали від 18 жовтня 2024 року убачалось, що підстав для задоволення поданої скарги немає. Постановлена ухвала Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Подану скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 22 листопада 2024 року через її невідповідність ст. 427 КПК ухвалою Суду від 25 грудня 2024 року було залишено без руху, а ухвалою від 3 лютого 2025 року повернуто на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК.

Надалі 21 лютого 2025 року ОСОБА_4 скерував до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, заперечуючи законність ухвал Вінницького апеляційного суду від 18 жовтня та 22 листопада 2024 року, знову порушує питання про їх перевірку в порядку касаційної процедури.

Перевіривши касаційну скаргу й доводи, викладені у ній, колегія суддів дійшла такого висновку.

За приписами ч. 2 ст. 21 КПК ухвала суду, що набрала чинності в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України.

Главою 32 КПК, котрою унормовано провадження в суді касаційної інстанції, не передбачено процесуальної можливості повторно оскаржити судове рішення в касаційному порядку після постановлення остаточної ухвали.

Натомість ОСОБА_4 , звертаючись до Верховного Суду з питанням перегляду ухвали Вінницького апеляційного суду від 18 жовтня 2024 року, залишив поза увагою окреслені приписи.

Крім того, у своєму рішенні №8-рп/2010 від 11 березня 2010 року Конституційний Суд України наголосив, що правомірним може бути лише одноразове касаційне оскарження та перегляд рішень судів.

Отже, вимога ОСОБА_4 щодо повторного касаційного перегляду ухвали від 18 жовтня 2024 року та доводи, викладені в новій касаційній скарзі, які вже були предметом дослідження Суду та визнані неприйнятними, не можуть бути повторно розглянуті.

Що стосується порушеного в касаційній скарзі питання про перегляд ухвали від 22 листопада 2024 року, то колегія суддів дійшла висновку, що за зверненням у цій частині належить відмовити у відкритті касаційного провадження на таких підставах.

Аргументи скаржника про порушення процедури розгляду апеляційним судом питання поновлення пропущеного строку не ґрунтуються на чинному процесуальному законодавстві.

Згідно з ч. 2 ст. 134 КПК суд здійснює виклик учасників кримінального провадження, участь яких у судовому провадженні є обов`язковою. Якщо ж присутність згаданих осіб не є обов`язковою, про здійснення процесуальної дії їм повідомляється за правилами гл. 6 розд. Iвказаного Кодексу. У такому разі неприбуття учасника провадження для участі у проведенні процесуальної дії не перешкоджає її здійсненню.

Норми права, які регламентують порядок розгляду питання про поновлення процесуального строку, не передбачають обов`язкової участі при його вирішенні осіб, котрі подали відповідне клопотання (ст. 117 КПК).

За змістом копії оспорюваної ухвали від 22 листопада 2024 року, у цій справі апеляційний суд, спираючись на представлені в матеріалах провадження документи встановив, що ОСОБА_4 був належним чином поінформований про дату, час та місце розгляду клопотання про поновлення строку оскарження ухвали слідчого судді від 11 вересня 2023 року; попри отримання SMS-повідомлення він не просив відкласти судовий розгляд задля подальшої участі в судовому засіданні. Об`єктивних даних, які би ставили під сумнів відображені в оспорюваному рішенні відомості немає, а факт пропущення процесуального строку в касаційній скарзі не заперечується.

З огляду на викладене не можна визнати прийнятними тези скаржника про недодержання апеляційним судом загальних засад, закріплених у статтях 8, 9, 24 КПК, а також положень статей 111, 135, 306 вказаного Кодексу, якими визначено поняття повідомлення, регламентовано порядок здійснення виклику та розгляду скарг на бездіяльність посадової особи під час досудового розслідування.

Не доводять незаконності оскарженої ухвали від 22 листопада 2024 року й наведені скаржником тлумачення права на доступ до суду в рішеннях Конституційного Суду України та Європейського суду з прав людини, адже, як зазначає й сам автор скарги, вказана гарантія стосується звернень, які відповідають установленим законом вимогам. Натомість ОСОБА_4 звернувся до суду поза межами встановленого законом строку й не обґрунтував причин його пропущення.

Таким чином із касаційної скарги та доданого до неї судового рішення не вбачається підстав для її задоволення, а отже, немає потреби в перевірці матеріалів справи.

Тому згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження за поданою скаргою.

Застосований юридичний підхід узгоджується з практикою Суду (наприклад, ухвала від 23 серпня 2023 року, справа № 127/5836/22; постанова від 8 серпня 2024 року, справа № 396/419/20).

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів

постановила:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвали Вінницького апеляційного суду від 18 жовтня та 22 листопада 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_5