Справа № 541/1388/25
Провадження № 1-кс/541/329/2025
У Х В А Л А

іменем України

08 квітня 2025 рокум.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі :

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_7 про застосування до підозрюваного за ч.4 ст. 186 КК України,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Барвімнкове Ізюмського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців не маючого, проживаючий без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого ,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , звернулася з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 зазначивши як ризики, передбачені ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Зі змісту поданого клопотання вбачається, що слідчим відділенням Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості щодо кримінального правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2025 за №0000382 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які вказують на те, що 06 квітня 2025 року у вечірній час, ОСОБА_3 , перебуваючи у вагоні електропотягу приміського сполучення «Полтава-Гребінка» за № 6369, розпивав алкогольні напої у компанії малознайомого військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із яким познайомився дорогою з м. Полтава.

Через деякий час, ОСОБА_8 , знявши з себе протез лівої ноги, який поклав поруч з собою, приліг на сидіння у вагоні електропотягшу та задрімав.

06 квітня 2025 року, близько 23 години 30 хвилин, по прибуттю електропотягу до вузлової залізничної станції «Ромодан», що знаходиться за адресою: Полтавська область, Миргородський район, селище Ромодан, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вважаючи, що ОСОБА_8 спить, керуючись раптово виниклим умислом на таємне викрадення майна останнього, достовірно знаючи, що на території України запроваджено воєнний стан, що введений у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України від 28 жовтня 2024 року №740/2024, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року на 90 діб, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи упевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, викрав із лівої кишені штанів потерпілого грошові кошти у сумі 7 000 гривень, фіскальний чек на придбання квитка на потяг приміського сполучення «Полтава-Гребінка» та гаманець у якому знаходилося посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_8 , розбудивши при цьому своїми діями потерпілого.

Зрозумівши, що ОСОБА_8 прокинувся та усвідомлює злочинність його дій, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що його злочинні дії стали носити відкритий характер, керуючись раптово виниклим умислом на відкрите викрадення чужого майна, тримаючи у руках викрадене майно, побіг у напрямку виходу з електропоїзду.

ОСОБА_8 , у свою чергу, розуміючи, що ОСОБА_3 , заволодів його майном, негайно попрямував за ним, наздогнавши останнього на пероні вузлової залізничної станції «Ромодан» за адресою: Полтавська область, Миргородський район, селище Ромодан.

На вимогу ОСОБА_8 повернути викрадене майно, ОСОБА_3 віддав йому грошові кошти у сумі 1 300 гривень та гаманець із посвідченням учасника бойових дій. Коли потерпілий наказав йому повернути іншу частину грошей, ОСОБА_3 з метою утримання викраденого майна та подальшого розпорядження ним, вдарив ОСОБА_8 кулаком руки по обличчю, застосувавши таким чином до потерпілого насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, внаслідок якого останній втратив рівновагу та впав з перону на колію.

Після цього, ОСОБА_3 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальних збитків на суму 5 700 гривень.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Підозра ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України підтверджується:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.04.2025;

-протоколом огляду місця події від 07.04.2025;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 07.04.2025;

-довідкою КНП «Миргородська ЛІЛ» №1342 від 07.04.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 07.04.2025;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.04.2025;

-протоколами допиту підозрюваного ОСОБА_3 від 07.04.2025.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_3 в судовому засіданні себе винним визнав. Просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, мотивуючи тим, що наміру переховуватися від слідства не має.

Захисник ОСОБА_5 просив відмовити у застосуванні відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики не доведені. Просив обрати відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши сторону обвинувачення та сторону захисту, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог, викладених у ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до рішення ЄСПЛ за скаргою № 25629/94 від «27» листопада 1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини», п. 57, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Отже, для висновку про обґрунтованість підозри достатньою лише доказів, які свідчать про можливу причетність особи до злочину. І ці докази не обов`язково мають бути такого ступеню, щоб забезпечити подальше засудження особи та призначення покарання.

Слідством встановлено, що до вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України може бути причетний ОСОБА_3 . Підозра обґрунтовується наданими до клопотання протоколами оглядів , протоколами допитів свідків.

Таким чином, з урахуванням досліджених доказів, слідчий суддя вбачає наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів.

З приводу ризиків, на які посилається прокурор, слідчий суддя відзначає, що на існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує те, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, відносно особи з обмеженими можливостями, підозрюваний не має власної сім`ї, майна у значних розмірах або місце роботи які б утримували його за місцем мешкання, схильний до вживання алкогольних напоїв, в будь який час може змінити місце проживання , виїхавши за межі міста, району, області, яка буде знаходитися поза юрисдикцією Миргородського районного відділу поліції без значних наслідків для себе.

Також є доведеним ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_3 підозрюється у відкритому заволодінню чужим майном із застосуванням насильства, що характеризується зухвалістю, тобто можливість вчинити нове кримінальне правопорушення аналогічного або іншого характеру, зокрема з корисливим мотивом.

Для запобігання переліченим ризикам, вважаю за необхідне, обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Слідчий суддя розглянув можливість застосування альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів, проте ураховуючи тяжкість покарання та наявність ризиків вважає, що виключно тримання під вартою зможе запобігти переліченим ризикам.

На думку слідчого судді , саме запобіжний захід - тримання під вартою, відповідає завданням кримінального провадження, визначеним ст. 2 КПК України, меті застосування запобіжного заходу та особистості обвинуваченого, і як зазначено - встановленим обставинам, зокрема усунути ризики, які є запобіжником саме належної процесуальної поведінки та співіснування з суспільством.

Суд враховує доводи сторони захисту щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу, проте вважає, що стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому вважає, що у даному випадку такі доводи про обрання іншого запобіжного заходу ніж того, про який просить прокурор не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у розумні строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у справі та запобігання процесуальних ризиків.

З вищевикладених підстав у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 відмовити.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що неодноразово зазначав ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях по справах «Лабіта проти Італії» від 06.04.200, «Рохліна проти російської федерації» від 07.04.2005, «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, «Маріянчук та інші проти України» від 17.01.2019.

Крім того, вивченням даних про особу підозрюваного встановлено, що доказів того, що стан здоров`я останнього не допускає його тримання під вартою суду стороною захисту не надано, з огляду на це слід вважати, що таких перешкод не має.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не визначає ОСОБА_3 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, оскільки злочин вчинений із застосуванням насильства.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 177, 183, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_7 про застосування до підозрюваного за ч.4 ст. 186 КК України, ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Барвінкове Ізюмського району, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, утриманців не маючого, проживаючий без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) діб.

Ухвала суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 06.05.2025 року .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 5 днів з дня оголошення до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддяОСОБА_1