Справа № 523/930/25
Провадження №1-кп/523/978/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , вивчивши в порядку ст.ст.381-382 КПК України у спрощеному провадженні в приміщенні суду обвинувальний акт й додані до нього матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000513 від 31.10.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця за призовом під час мобілізації на посаді солдата резерву 3 взводу запасної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «сержант», який є таким, що з 20.10.2024 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На адресу Суворовського районного суду м. Одеси з Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону одночасно із означеним обвинувальним актом щодо вчинення кримінального проступку, в якому викладено клопотання прокурора ОСОБА_3 про розгляд акта у спрощеному порядку, також для розгляду надійшли матеріали кримінального провадження та відповідна заява сторони захисту.

Приписи ч.1 ст.382 КПК України встановлюють, що у разі розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні, суд у п`ятиденний строк з дня отримання такого обвинувального акта, вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.

Вивчивши в порядку ст.ст.381-382 КПК України надані для судового розгляду обвинувальний акт й додані до нього матеріали, суд доходить наступних висновків.

Згідно з обвинувальним актом та матеріалами кримінального провадження, досудовим розслідуванням встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 31.10.2024 року, перебуваючи у м. Одесі (більш точну адресу не встановлено), всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», не маючи спеціального дозволу, незаконно придбав, шляхом привласнення знахідки особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP (1-феніл-2-піролідін-1-іл-пентан-1-он), яка знаходилась у двох прозорих полімерних пакеті із застібкою та нашарування речовини на фрагменті ампули, які помістив до кишені своєї нагрудної сумки, став незаконно зберігати їх при собі з метою особистого вживання без мети збуту до 12:45 годин 31.10.2024 року, включно.

В подальшому, 31.10.2024 року, в період часу з 12:45 до 12:51 годин, працівниками поліції в присутності понятих біля будинку №147/2 по пр-ту Князя Володимира Великого (Добровольського) м. Одесі було виявлено та вилучено у обвинуваченого ОСОБА_2 особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідін-1-іл-пентан-1-он), кількісний вміст якої за висновком експерта №СЕ-19/116-24/23523-НЗПРАП від 17.12.2024 року становить 0,271г, що перевищує її невеликий розмір, встановлений Таблицею 2 наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 року (у редакції наказу МОЗ України від 29.07.2010 №634), та яку вказаний обвинувачений незаконно придбав і зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Отже, за обвинувальним актом, ОСОБА_2 висунуте обвинувачення у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Відповідно до означеної вище заяви сторони захисту, обвинувачений ОСОБА_2 за участю захисника ОСОБА_4 , погодились зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомилися з обмеженням права на апеляційне оскарження, виявивши згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, а обвинувачений при цьому повністю й беззаперечно визнав свою винуватість.

З огляду на матеріали кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_2 під час досудового розслідування повністю визнав свою провину за висунутою підозрою, що ідентична викладеному в акті обвинуваченню, а будучи допитаним дізнавачем в якості підозрюваного, надав в цілому зізнавальні показання про вчинене ним при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування та фактичні обставини скоєного кримінального проступку.

Втім, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні ним кримінального проступку, фактичні обставини якого ним та ніким із учасників провадження не оспорюються, об`єктивно та повністю підтверджуються наявними у матеріалах досудового розслідування доказами, дослідження яких не проводилось, відповідно до ч.1 ст.382 КПК України.

Приймаючи до уваги наведені обставини, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 незаконно придбав і зберігав психотропну речовину без мети збуту, а відтак дії зазначеного обвинуваченого вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.309 КК України.

Так, з огляду на ч.1 ст.309 КК України, кримінальна відповідальність за цією нормою закону настає за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, що карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.65, ч.2 ст.50 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, та при призначенні покарання суду слід врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також слід виходити з того, що покарання має бути призначене відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу й у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яке передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Внаслідок означених вимог закону, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд приймає до уваги характер, обставини і наслідки вчиненого ним діяння, його суспільну небезпечність та те, що в силу ст.12 КК України скоєне відноситься до категорії кримінальних проступків, що мало місце в умовах дії воєнного стану в Державі та збройної агресії рф проти України, а також судом враховується стан здоров`я зазначеного обвинуваченого та характерізуючи його особу дані.

Так, за матеріалами кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_2 свою провину в інкримінованому діянні визнав; раніше не судимий; на диспансерному обліку в КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» та КНП «Міський психіатричний диспансер» ОМР не перебуває; забезпечений місцем реєстрації й проживання; в теперішній час є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , де характеризується негативно та є таким, що самовільно залишив військову частину, внаслідок чого грошове забезпечення йому не нараховується (пункт 15 розділу 1 «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197), сукупність чого свідчить про відсутність у обвинуваченого легальних джерел доходу та одночасно обумовлює можливість його виправлення в умовах суспільства.

За приписами ст.ст.66, 67 КК України, до обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , як визначено в обвинувальному акті та з чим також погоджується суд, слід віднести щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а обставин, що обтяжують покарання зазначеної особи, не встановлено.

На підставі сукупності викладеного, при визначенні виду та міри покарання у даному кримінальному провадженні, ураховуючи презумпцію призначення більш м`якого покарання (ч.2 ст.65 КК України), наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин та існуючі в матеріалах справи характеризуючі дані про особу обвинуваченого ОСОБА_2 (зокрема, те, що він є військовослужбовцем ЗСУ, проте за місцем служби характеризується негативно і з 20.10.2024 року залишив військову частину, у зв`язку з чим має бути позбавлений права на отримання грошового забезпечення), що за приписами ст.ст.53, 57, 59-1 КК України обумовлюють неможливість і недоцільність призначення таких видів покарання як штраф, виправні роботи чи пробаційний нагляд, внаслідок чого суд у контексті ст.ст.50, 61, 65 цього ж Кодексу, доходить висновку про те, що виправлення зазначеного обвинуваченого має відбуватися без ізоляції від суспільства, з призначенням покарання у виді обмеження волі у визначених санкцією ч.1 ст.309 КК України межах, але зі звільненням від відбування покарання з випробуванням та з покладенням на підсудного відповідних обов`язків в порядку ст.ст.75, 76 цього ж Кодексу, що за переконанням суду є обґрунтованим й достатнім для виправлення зазначеної особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

При цьому слід виходити з того, що нагляд за військовослужбовцями, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється командирами військових частин, а стосовно інших осіб уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого (ч.4 ст.76 КК України, ст.163 КВК України).

Питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні, суд вирішує в порядку ст.100 КПК України, а щодо процесуальних витрат, - в силу вимог ст.ст.124, 126 цього ж Кодексу.

Керуючись ст.ст.100, 124-126, 369-371, 373-374, 381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75, ч.1 ст.76 КК України, звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо протягом визначеного іспитового строку випробування зазначена особа не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч.4 ст.76 КК України, ст.163 Кримінально-виконавчого кодексу України, виконання вироку та нагляд за засудженим ОСОБА_2 протягом строку випробування, покласти на командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на період проходження військової служби у ЗСУ, а у разі звільнення засудженого з військової служби, на відповідний уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання вказаного засудженого.

В порядку ст.100 КПК України, речовий доказ у кримінальному провадженні особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP (1-феніл-2-піролідін-1-іл-пентан-1-он), кількісний вміст якої становить 0,271 (0,237 + 0,034) г, яка упакована в полімерні сейф пакети Експертної служби МВС України №6123831 та №6123832 та зберігається у камері схову ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області (квитанція №000363 від 20.12.2024 року), знищити.

На підставі ст.ст.124, 126 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 6367,20 гривень, за проведення експертного дослідження, - стягнути зі ОСОБА_2 , на користь держави.

Копії вироку направити прокуророві та ОСОБА_2 , надати для відома іншим заінтересованим особам, а також спрямувати командиру військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України ( АДРЕСА_3 ) та начальнику ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області - для виконання, в частинах наданих їм відповідних повноважень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня ухвалення, а для обвинуваченого, у той же строк з дня отримання його копії.

С у д д я: ОСОБА_1