печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8843/25-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛЕЙШЕР ХІЛЛ» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/58912/24-к від 13.12.2024 у кримінальному провадженні № 0000271 від 18.12.2023,-

ВСТАНОВИВ:

25.02.2025 до провадження слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «ГЛЕЙШЕР ХІЛЛ» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/58912/24-к від 13.12.2024 у кримінальному провадженні № 0000271 від 18.12.2023.

В обґрунтування доводів клопотання зазначено, що 13.12.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва (справа № 757/58912/24-к) в рамках кримінального провадження № 0000271 від 18.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер :22:002:2012, що на праві приватної власності належить ТОВ «ГЛЕЙШЕР ХІЛЛ», , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, забудови, вилучення лісових насаджень, об`єднання, зміни конфігурації, цільового призначення.

Сторона захисту вважає, що арешт накладений необґрунтовано, а тому підлягає скасуванню з наступних підстав.

27.05.2023 ТОВ «ГЛЕЙШЕР ХІЛЛ» уклало із ОСОБА_4 договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений ОСОБА_5 , приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 1232, згідно умов якого ТОВ «ГЛЕЙШЕР ХІЛЛ» набуло у приватну власність земельну ділянку площею 0,2161 (нуль цілих дві тисячі сто шістдесят один десятитисячних) гектара, місце розташування Івано-Франківська область, Надрвінянський район, с. Поляниця, участок Вишні, що надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присаибна ділянка), кадастровий номер :22:002:2012, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10, всього земель - 0,2161 гектара, у тому числі за земельними угіддями: малоповерхова забудова - 0,0028 гектара, малоповерхова забудова - 0,2105 гектара.

При цьому, в клопотанні про скасування арешт майна зазначено, що дана земельна ділянка первинно сформована та надана у приватну власність жителю с. Поляниця - ОСОБА_6 на підставі рішення Поляницької сільської ради № 237-40-2014 від 18 грудня 2014 року (виписка з рішення додається). В подальшому, 07.09.2021 ОСОБА_6 відчужив дану земельну ділянку ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу.

Представник власника майна в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Адвокат ОСОБА_3 на електронну адресу суду направив заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Представник Офісу Генерального прокурора в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Прокурор у провадженні ОСОБА_7 через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки, стороною не доведено, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За вказаних обставин, слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду клопотання, визнано можливим його розгляд у відсутність адвоката ОСОБА_3 та представника Офісу Генерального прокурора. При цьому, слідчим суддею враховано положення ст.ст. 22, 26, 306 КПК України.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що Офісом Генерального прокурора здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000271 від 18.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

13.12.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва (справа № 757/58912/24-к) в рамках кримінального провадження № 0000271 від 18.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер :22:002:2012, що на праві приватної власності належить ТОВ «ГЛЕЙШЕР ХІЛЛ», , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, забудови, вилучення лісових насаджень, об`єднання, зміни конфігурації, цільового призначення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.12.2024 задовольняючи клопотання прокурора слідчий суддя виходив з доводів прокурора, що арешт об`єкта нерухомого майна необхідний з метою його збереження як речового доказу, оскільки він відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, адже належать новому власнику на підставі протиправних дій вчинених шахрайським шляхом, тобто набуте новим власникам в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Водночас, з наданих слідчому судді доказів, встановлено, що ТОВ «ГЛЕЙШЕР ХІЛЛ» під час купівлі ділянки було дотримано усіх вимог чинного законодавства. В тому числі оглянуто ділянку на відсутність забудов чи лісових насаджень.

На момент укладання договору купівлі-продажу земельна ділянка не була покрита деревами та лісовою рослинністю.

При укладанні договору купівлі-продажу ТОВ «ГЛЕЙШЕР ХІЛЛ» були сплачені відповідні кошти Продавцю. Договори укладалися за участю нотаріуса, яким перевірялися обсяг дієздатності учасників договору, наявність зареєстрованих прав продавця у державних реєстрах. Згідно відомостей державного земельного кадастру не було відомо про належність вказаних ділянок до лісового фонду чи цільове призначення пов`язане з лісництвом.

Разом з цим, відповідно до відповіді на запит від 12.03.2024 вих. № 118, виданої Державним спеціалізованим господарським підприємством «ЛІСИ УКРАЇНИ» філія «Ворохтянське лісове господарство», встановлено, що земельна ділянка, яка знаходиться у власності ТОВ «ГЛЕЙШЕР ХІЛЛ» з кадастровим номером :22:002:2012, площею 0.2161 га. не відноситься до земель господарського призначення філії «Ворохтянське лісове господарство» Державного підприємства господарського підприємства «Ліси України»

Наведене вказує на не відповідність критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, що арештована земельна ділянка не є предметом кримінального правопорушення, що в свою чергу виключає можливість застосування арешту, як заходу забезпечення кримінального провадження, а також на відсутність належних підстав для його застосування.

Таким чином, зважаючи на те, що досудове розслідування здійснюється на протязі тривалого проміжку часу, стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про будь-які логічні та об`єктивні підстави вважати, що уповноважені особи ТОВ «ГЛЕЙШЕР ХІЛЛ» є учасниками даного кримінального провадження, а належне йому майно є доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, отже відсутні підстави для збереження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Згідно положень ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення ЄСПЛ у справі «Іатрідіс проти Греції» від 25.03.1999). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення ЄСПЛ у справі «Антріш проти Франції» від 22.09.1994, «Кушоглу проти Болгарії» від 10.05.2007).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст. 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» від 23.09.1982). Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986).

За наведеного, враховуючи те, що накладений арешт є надмірно обтяжливим та неспівмірним із завданнями кримінального провадження і порушує право заявника на мирне володіння своїм майном, встановлене ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛЕЙШЕР ХІЛЛ» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/58912/24-к від 13.12.2024 у кримінальному провадженні № 0000271 від 18.12.2023 - задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/58912/24-к від 13.12.2024 у кримінальному провадженні № 0000271 від 18.12.2023 на земельну ділянку з кадастровим номером :22:002:2012, що на праві приватної власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ГЛЕЙШЕР ХІЛЛ», , шляхом скасування заборони його відчуження, розпорядження та користування, забудови, вилучення лісових насаджень, об`єднання, зміни конфігурації, цільового призначення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1