Житомирський апеляційний суд
Справа №278/6732/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/431/25
Категорія ч.1 ст.162 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000344 за апеляційною скаргою прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 26 грудня 2024 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Троковичі, Черняхівського району Житомирської області, громадянина України, працюючого у АТ «Українська залізниця» електромонтером СЦБ, має середню освіту, на утриманні не має малолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.125 ч.1, ч.1 ст.162 КК України,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 не оспорюючи фактичних обставин скоєння кримінальних правопорушень встановлених судом, кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 та доведеності його вини, просить змінити вирок суду у зв`язку з неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність, та визнати обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 - вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя, з якою винний перебуває у близьких відносинах. В решті вирок суду залишити без змін. Зазначає, що згідно висунутого ОСОБА_7 обвинувачення обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя, з якою винний перебуває у близьких відносинах. Проте, суд, ухвалюючи вирок, у мотивувальній частині зазначив про відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, при цьому не зазначивши підстав, з яких виключив дану обтяжуючу обставину. Такий висновок суду суперечить встановленим обставинам справи та не відповідає положенням ст.370 КПК України.

Вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 26 грудня 2024 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162 КК України та ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання за ч. 1 ст. 162 КК України у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень; за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Як встановлено судом та зазначено у вироку, ОСОБА_7 04 грудня 2024 року близько 00 години 10 хвилин з метою вчинення протиправних дій, направлених на незаконне проникнення до житла, прийшов до житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить і перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 підійшов до вказаного житлового будинку та, керуючись мотивами, спрямованими на порушення недоторканості житла, що виражається у незаконному проникненні до нього, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, усупереч вимогам статті 30 Конституції України, яка гарантує недоторканність житла, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, шляхом поштовху відкрив віконну кватирку та незаконно проник до приміщення вказаного житлового будинку, чим порушив недоторканість житла потерпілої.

В подальшому 04 грудня 2024 року близько 00 годин 20 хвилин, у ОСОБА_7 , який перебував у веранді житлового будинку по АДРЕСА_2 , виник словесний конфлікт з колишньою дружиною ОСОБА_10 на ґрунті незаконного проникнення до житла потерпілої. В цей же день час та місці у ОСОБА_7 виник протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 . Таким чином, ОСОБА_11 умисно наніс один удар кулаком правої руки в область голови, а саме в ділянку лівого ока потерпілої та в подальшому схопив лівою рукою за волосся останню, після чого наніс кулаком правої руки один удар в область голови в ділянку лівої щоки.

Внаслідок своїх умисних протиправних дій, ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді синця на повіках лівого ока, забою м`яких тканин лівої щоки, що відповідно до висновку експерта № 1977 від 04.12.2024 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Потерпіла ОСОБА_12 , будучи належним чином повідомлена про час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явилася. Клопотання про відкладення розгляду не подавала.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, думку захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції на підставі ч.2 ст. 382 КПК України за письмовою згодою учасників судового провадження, розглянув обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у незаконному проникненні до житла особи та в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому апеляційним судом не переглядається. Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.125, ч.1 ст.162 КК України кваліфіковані правильно.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, зазначивши в мотивувальній частині вироку про відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого.

Згідно до вимог п.2 ч.3 ст.374 КПК України, у разі визнання особи винуватою в мотивувальній частині вироку зазначається, зокрема - формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані не в повному обсязі.

Як убачається з оскаржуваного вироку, суд першої інстанції визнав ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.162 КК України. При цьому, у відповідності до змісту обвинувального акту та фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень встановлених судом у вироку, що належно підтверджується матеріалами справи, злочинні дії обвинуваченим вчинено щодо колишньої дружини ОСОБА_10 , з якою винний перебуває у близьких відносинах.

В свою чергу, у відповідності до положень ст.67 КК України, до обставин, які обтяжують покарання, кримінальним Законом віднесено «вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах» (п.6-1 ч.1 ст.67 КК України).

Разом з цим, судом першої інстанції в мотивувальній частині вироку при відповідному встановленні обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 - помилково не зазначено вказану обставину.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що викладені прокурором доводи про порушення судом першої інстанції в цій частині вимог кримінального та кримінального процесуального закону, є обґрунтованими.

Суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 належно не визначив обставин, що обтяжують покарання останньому, що відповідно до п.3, п.4 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для зміни вироку у мотивувальній частині, шляхом визнання обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого - «вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя, з якою винний перебуває у близьких відносинах».

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 26 грудня 2024 року щодо ОСОБА_7 - змінити.

Відповідно до п.6-1 ч.1 ст.67 КК України визнати обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 - вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя, з якою винний перебуває у близьких відносинах.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: