Справа № 525/289/25
Провадження № 1-кп/525/88/2025 У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.03.2025 селище Велика Багачка
Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка в режимі відеоконференції клопотання прокурора Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 відносно
про звільнення від кримінальної відповідальності, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України,
Прокурор Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України і закриття кримінального провадження.
Обгрунтовуючи заявлене клопотання посилається на те, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.03.2022 №13 солдата ОСОБА_4 із 26.03.2022 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду стрільця 1 взводу охорони 1 роти охорони 3 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 та поставлено на всі види забезпечення.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.07.2023 №247, солдат ОСОБА_4 , вважається таким, що вибув для здійснення заходів із забезпечення надійної охорони та оборони особливо важливого об`єкту національної транспортної системи України на об`єкт охорони АД-15/55, АД-15/56.
Відповідно до приписів ст. ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на момент вчинення злочину, рядовий ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу призваним під час мобілізації.
Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують солдата ОСОБА_4 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.
У відповідності до ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-ХIV (зі змінами), ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551- ХIV, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.
Пунктом 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком; на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебуванням там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди наказом відповідного командира (начальника).
Згідно вимог ст. ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальнику. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити до наступного прямого начальника.
Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитися в розташуванні військової частини або у місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» було введено воєнний стан на всій території України, який триває до теперішнього часу.
Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватися вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно, зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.
Так, солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем призваним під час мобілізації 11.03.2022, перебуваючи на посаді електрика стрільця 1 взводу охорони 1 роти охорони 3 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою незаконно ухилитися від неї в умовах воєнного стану, самовільно, без дозволу командира залишив місце служби на об`єкті охорони АД-15/55, АД-15/56.
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.03.2024 солдат ОСОБА_4 вважається таким, що самовільно залишив військову частину 05.03.2024 та останньому призупинено виплату грошового і здійснення продовольчого, речового та інших видів забезпечення.
У подальшому, 10.03.2024 ОСОБА_4 самостійно повернувся до розташування об`єкту АД-15/55, АД-15/56 та згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10.03.2024 №88 вважається таким, що з 11.03.2024 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.
Солдат ОСОБА_4 був незаконно відсутній у місці несення служби на об`єкті АД-15/55, АД-15/56 у період з 05.03.2024 по 10.03.2024.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення: самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану, за яке передбачено відповідальність за ч. 5 ст. 407 КК України.
Діями ОСОБА_4 матеріальний збиток не нанесено, потерпілих у кримінальному провадженні немає.
Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.
У ході досудового розслідування, підозрюваний ОСОБА_4 добровільно звернувся до прокурора із клопотанням про намір продовження проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 . Окрім цього, отримано письмову згоду командира військової частини НОМЕР_1 на продовження проходження ОСОБА_4 військової служби у військовій частині НОМЕР_1 . ОСОБА_4 під час дії воєнного стану вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, у відповідності до довідки останній раніше до кримінальної відповідальності не притягався.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав повністю, посилаючись на мотиви вказані у клопотанні та просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України та закрити кримінальне провадження.
Підозрюваний ОСОБА_4 , якому судом роз`яснені правові наслідки закриття справи у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, що є нереабілітуючою підставою, та його право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, клопотання прокурора підтримав, просив суд закрити кримінальне провадження, у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності, пояснив, що бажає продовжити проходження військової служби.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.
Із змісту клопотання установлено, що під час досудового розслідування здобуті докази, які підтверджують вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Підозрюваний ОСОБА_4 бажає продовжити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , подав письмову заяву про звільнення його від кримінальної відповідальності.
Командир військової частини НОМЕР_1 надав письмову згоду №698 від 25.02.2025 на продовження проходження військової служби в Збройних Силах України солдатом ОСОБА_4 у військовій частині НОМЕР_1 .
ОСОБА_4 під час дії воєнного стану вперше вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, раніше до кримінальної відповідальності за статтями 407, 408 КК України не притягався, що підтверджується довідкою про відсутність судимостей.
За таких обставин, суд вважає, що наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України і закриття кримінального провадження стосовно нього.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався, процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст. ст. 283 - 288, 314 КК України, ст. 401 КК України,
п о с т а н о в и в:
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.
У порядку передбаченому ч. 3 ст. 288 КПК України зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 невідкладно поновити солдата ОСОБА_4 на військовій службі, після набрання ухвалою законної сили.
У порядку передбаченому ч. 3 ст. 288 КПК України зобов`язати солдата ОСОБА_4 прибути до військової частини НОМЕР_1 для продовження проходження військової служби, не пізніше 72 ( сімдесяти двох) годин після набрання ухвалою законної сили.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Великобагачанський районний суд Полтавської області протягом семи діб з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1