ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/8548/24 Номер провадження 11-сс/814/124/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря

судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника третьої особи,

щодо майна якої вирішується

питання про арешт адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , у інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 17 грудня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 листопада 2024 року за №0000069, задоволено клопотання детектива Підрозділу детективів ТУ БЕБ у Полтавській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 , і накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення 10 грудня 2024 року обшуків комплексу будівель і споруд за адресами:

по АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон «SAMSUNG SM-S901B IDS», IMEI: НОМЕР_1 ; копію витягу №018 з реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_10 від 08 листопада 2022 року на 1 арк.; блокнот формату А-4 білого кольору з написом «BEAUTY» на 192 арк.; 54 скляні пляшки, об`ємом 0, 5 л (без акцизних марок), з рідиною жовтого кольору та різким запахом спирту ; мобільний телефон «REDMI model: 23117RA68G»; 4 пластикові ємності (єврокуби), об`ємом по 1 000 л кожна, заповнені рідиною із запахом спирту, з яких відібрано по 3 скляні пляшки рідини як зразок; 1 металеву ємність, вмонтовану до підлоги, заповнену 50 л рідини із запахом спирту, з якої відібрано по 3 скляні пляшки рідини як зразок; 5 металевих ємностей, заповнені рідиною по 25 л кожна, з яких відібрано по 3 скляні пляшки рідини як зразок; 3 пластикові ємності, заповнені рідиною з характерним запахом спирту по 25 л кожна, з яких відібрано по 3 скляні пляшки рідини як зразок; 3 пластикові пляшки, об`ємом по 3 л кожна, заповнені рідиною з характерним запахом спирту; 1 пластикову пляшку, об`ємом 2 л, заповнену рідиною з характерним запахом спирту; 2 пластикові пляшки, об`ємом по 1 л кожна, заповнені рідиною з характерним запахом спирту; 2 металеві ємності, заповнені рідиною приблизно по 10 л кожна, з яких відібрано по 3 скляні пляшки рідини як зразок; 2 пластикові пляшки, об`ємом 1 л, із написами «Глюколад Л», заповнені рідиною; 1 пластикову пляшку, об`ємом 1 л, із написом «Альфалад БТ Л», заповнену рідиною; металевий пристрій заводського виробництва, зовні схожий на дистилятор; металевий пристрій заводського виробництва для виготовлення спиртовмісних рідин; 24 мішки, об`ємом по 40 кг кожен, із солодом пивоварним пшеничним; 28 мішків, об`ємом по 40 кг кожен, із солодом пивоварним ячмінним; пристрій для вимірювання вмісту спирту; рецепт виготовлення спирту на 1 картонному арк.; блокнот формату А-3 зеленого кольору з чорновими записами виготовлення та реалізації спирту на 126 арк.;

по АДРЕСА_1 , а саме на: 8 набоїв золотистого кольору із маркуванням 539, 50; 78 аркушів із відбитками печатки «ООО «ЛИДЕР-Р» рф ИНН »,

із забороною відчуження вказаного вище майна, розпорядження і користування ним до скасування арешту майна в установленому КПК України порядку.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що детективом було доведено необхідність арешту цього майна, яке має значення речових доказів, натомість незастосування названого заходу забезпечення кримінального провадження може привести до знищення, втрати вилучених матеріальних об`єктів, настання інших наслідків, які можуть перешкодити здійсненню досудового розслідування.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , у інтересах ОСОБА_8 , просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 17 грудня 2024 року та відмовити в задоволенні клопотання детектива про арешт зазначеного вище майна. Свої вимоги мотивує тим, що слідчий суддя застосував зазначений вище захід забезпечення кримінального провадження без достатніх правових підстав і не врахував те, що: стороною обвинувачення не доведено тих обставин, про які зазначено в клопотанні, наявність елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204 КК України, відповідність вилученого майна критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, те, що воно узгоджується з предметом доказування в цьому кримінальному провадженні, необхідності накладення арешту на майно й доцільності обмеження права власності в наведений у клопотанні спосіб; ОСОБА_8 не має відношення до виготовлення самогону, хоча і є формальним власником (як спадкоємець) вилученого обладнання, а займалась лише дослідами (здійсненням експериментів) у домашньому пивоварінні; згадане вище обладнання заводського виробництва дозволене в цивільному обороті, призначене для виготовлення домашніх алкогольних напоїв та ці напої не є підакцизними товарами, предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204 КК України; досудове розслідування не здійснюється щодо власника майна і даних про його причетність до кримінально-протиправних дій детективом не наведено й не надано; ініційований стороною обвинувачення захід забезпечення кримінального провадження є невиправданим, неспівмірним і не відповідає завданням, визначеним у ст.2 КПК України.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку адвоката на підтримку апеляційної скарги, позицію прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та, зокрема, підтвердив те, що вилучене майно є необхідним для експертного дослідження і в цьому кримінальному провадженні призначені відповідні експертизи, вивчила матеріали судового провадження і долучені прокурором на спростування доводів апеляційної скарги матеріали з кримінального провадження, обговорила доводи апелянта та дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні кримінальних правопорушень.

Заходами ж процесуального примусу, пов`язаними із обмеженням особистих або майнових прав особи, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК України, до яких, зокрема, віднесено арешт майна (абз.1 п.7 ч.2 ст.131 КПК України).

За змістом приписів ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У ст.98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 3 ст.170 КПК України передбачено, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

На підставі ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні ; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За ч.2 ст.204 КК України передбачено відповідальність, зокрема, за незаконне виготовлення спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, пива, тютюнових виробів, тютюну, промислових замінників тютюну, пального або інших підакцизних товарів.

Положеннями Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» визначено основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, ввезення на митну територію України, вивезення за межі митної території України, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, тютюновою сировиною, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, а також посилення боротьби з їх незаконним виробництвом та обігом на території України.

Відповідно до абз.2 ст.2 вказаного вище Закону України до категорії товарів (продукції), що підлягають маркуванню графічними елементами електронних марок акцизного податку, належать алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах. У приписах цього Закону України закріплені спеціальні вимоги до виробництва й обігу згаданих вище товарів.

Незаконно виготовлена продукція, в тому числі фальсифікована в розумінні норм зазначеного вище Закону України не підлягає зберіганню та реалізації. Ураховуючи підвищений ступінь суспільної небезпечності торгівлі незаконно виготовленими, здебільшого фальсифікованими, підакцизними товарами, законодавець визнає закінченим кримінальним правопорушенням дії, спрямовані на незаконну оптову чи роздрібну торгівлю незаконно виготовленими підакцизними товарами.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ТУ БЕБ у Полтавській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 листопада 2024 року за №0000069, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204 КК України (а.п.7).

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_10 та іншими особами на території Лубенського р-ну Полтавської обл. із метою особистого збагачення налагоджено незаконну протиправну діяльність із виробництва алкогольних напоїв, їх зберігання, транспортування з метою збуту та збуту вказаних підакцизних товарів. Для виготовлення алкогольних напоїв ОСОБА_10 використовує спирт етиловий, виготовлений і реалізований невстановленими особами в порушення регламентованого законодавством порядку обігу спирту етилового для підприємств - виробників алкогольної продукції, шляхом додавання води невідомого походження, проводить процес отримання водно-спиртової суміші до складу якої, в тому числі додаються смакові та кольорові барвники для імітації алкогольних напоїв - коньяку, віскі та інших. Зокрема, ОСОБА_10 за адресами: вул. Центральна, 2 та 2-А с. Галяве Лубенського р-ну Полтавської обл., здійснюється виготовлення і зберігання незаконно виготовлених підакцизних товарів - фальсифікованих горілчаних виробів невстановленого походження, для їх подальшої реалізації за готівковий рахунок на території Полтавської обл.

За даними матеріалів УСР у Полтавській області ДСР НП України з фототаблицею ОСОБА_10 організував цех із виготовлення підакцизних товарів по АДРЕСА_1 і залучив до своєї діяльності ОСОБА_8 , яка згідно з відведеною їх роллю відповідає за прийом замовлень і збут незаконно виготовленої алкогольної продукції через підконтрольний ОСОБА_10 магазин-кафе «Чумацький Шлях», який знаходиться по АДРЕСА_1 .

Так, свідок ОСОБА_11 підтвердив те, що в магазині-кафе «Чумацький Шлях» по вул. Центральній у с. Галяве Лубенського р-ну Полтавської обл. здійснюється реалізація алкогольних напоїв і тютюнових виробів. 19 листопада 2024 року приблизно о 13 годині під час його перебування в цьому магазині продавець жіночої статі запропонувала йому придбати алкогольної напої, на що він ( ОСОБА_11 ) погодився і продавець жіночої статі передала йому скляну пляшку, об`ємом 0,5 л, яка не містила акцизної марки та етикетки торгівельної марки виробника, із рідиною світло-коричневого кольору, повідомивши, що ця пляшка коштує 100 гривень. Також вона зазначила, що разом із чоловіком самостійно виробляють названу вище продукцію та продають у цьому магазині. Затим на територію домоволодіння біля магазину, а саме по АДРЕСА_1 , заїхав автомобіль «Mercedes-Benz Vito», н.з. НОМЕР_2 , та з нього почалось розвантажування і перенесення в приміщення зазначеного вище магазину каністр із речовиною, об`ємом 5, 10, 20, 35 л, що зафіксовано в протоколі допиту від 19 листопада 2024 року.

За змістом протоколу огляду від 20 листопада 2024 року з фототаблицею встановлено, що надана свідком ОСОБА_11 скляна пляшка, об`ємом 0, 5 л, яку він придбав по вул. Центральній, 2 у с. Галяве Лубенського р-ну Полтавської обл. (магазині-кафе «Чумацький Шлях») містить речовину світло-коричневого кольору та на ній були відсутніми торгівельна марка й марка акцизного податку.

Затим у ході проведених 10 грудня 2024 року санкціонованих (на підставі ухвал слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 04 грудня 2024 року) обшуків приміщень було виявлено та вилучено: по вул. Центральній, 2 у с. Галяве Лубенського р-ну Полтавської обл. - мобільний телефон «SAMSUNG SM-S901B IDS», IMEI: НОМЕР_1 ; копію витягу №018 з реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_10 від 08 листопада 2022 року на 1 арк.; блокнот формату А-4 білого кольору з написом «BEAUTY» на 192 арк.; 54 скляні пляшки, об`ємом 0, 5 л (без акцизних марок), з рідиною жовтого кольору та різким запахом спирту; мобільний телефон «REDMI model: 23117RA68G»; 4 пластикові ємності (єврокуби), об`ємом по 1 000 л кожна, заповнені рідиною із запахом спирту, з яких відібрано по 3 скляні пляшки рідини як зразок; 1 металеву ємність, вмонтовану до підлоги, заповнену 50 л рідини із запахом спирту, з якої відібрано по 3 скляні пляшки рідини як зразок; 5 металевих ємностей, заповнені рідиною по 25 л кожна, з яких відібрано по 3 скляні пляшки рідини як зразок; 3 пластикові ємності, заповнені рідиною з характерним запахом спирту по 25 л кожна, з яких відібрано по 3 скляні пляшки рідини як зразок; 3 пластикові пляшки, об`ємом по 3 л кожна, заповнені рідиною з характерним запахом спирту; 1 пластикову пляшку, об`ємом 2 л, заповнена рідиною з характерним запахом спирту; 2 пластикові пляшки, об`ємом по 1 л кожна, заповнені рідиною з характерним запахом спирту; 2 металеві ємності, заповнені рідиною приблизно по 10 л кожна, з яких відібрано по 3 скляні пляшки рідини як зразок; 2 пластикові пляшки, об`ємом 1 л, із написами «Глюколад Л», заповнені рідиною; 1 пластикову пляшку, об`ємом 1 л, із написом «Альфалад БТ Л», заповнена рідиною; металевий пристрій заводського виробництва, зовні схожий на дистилятор; металевий пристрій заводського виробництва для виготовлення спиртовмісних рідин; 24 мішки, об`ємом по 40 кг кожен, із солодом пивоварним пшеничним; 28 мішків, об`ємом по 40 кг кожен, із солодом пивоварним ячмінним; пристрій для вимірювання вмісту спирту; рецепт виготовлення спирту на 1 картонному арк.; блокнот формату А-3 зеленого кольору з чорновими записами виготовлення та реалізації спирту на 126 арк.; по вул. Центральній, 2-А у с. Галявому Лубенського р-ну Полтавської обл. - 8 набоїв золотистого кольору із маркуванням 539, 50; 78 аркушів із відбитками печатки «ООО «ЛИДЕР-Р» рф ИНН »; грошові кошти на загальну суму 28 000 доларів США та 16 400 гривень.

При цьому, під час цієї слідчої дії в приміщенні магазину по вул. Центральній, 2 у с. Галяве Лубенського р-ну Полтавської обл. за прилавком перебувала ОСОБА_8 , що підтверджується протоколами обшуків від 10 грудня 2024 року (а.п.12-18, 23-26, 41-43).

Окрім того, вилучення названого вище майна власне й надасть можливість, на виконання вимог ст.91 КПК України, додатково перевірити його походження з урахуванням здобутих у подальшому доказів, отриманих, зокрема, з використанням спеціальних знань, установити та додатково співставити релевантність отриманих даних і тим самим забезпечити оперативне виконання завдань кримінального провадження. У судовому засіданні апеляційної інстанції прокурором підтверджено те, що вилучене майно необхідне для експертного дослідження та в цьому кримінальному провадженні призначені відповідні експертизи.

11 грудня 2024 року детективом визнано речовими доказами зазначені вище матеріальні об`єкти з огляду на їх відповідність критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, про що прийнято постанову (а.с.п.8-11).

Тих істотних порушень вимог КПК України, які би на цій стадії провадження підтверджували помилковість чи незаконність визнання вилученого в ході обшуку майна речовими доказами, відсутність підстав накладення на нього арешту, перевіркою матеріалів справи не встановлено.

За змістом оскаржуваної ухвали слідчий суддя задовольнив клопотання органу досудового розслідування про арешт майна. Вивчивши клопотання слідчого та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя встановив, що воно містить відповідне обґрунтування підстав і мети накладення арешту на виявлене в ході обшуку майно, виходив з того, що застосування цього засобу забезпечення кримінального провадження необхідне з метою збереження речових доказів.

Аналізуючи наведені вище обставини, колегія суддів уважає, що слідчий суддя правильно встановив наявність достатніх підстав уважати, що вилучені 10 грудня 2024 року в ході обшуків по вул. Центральній, 2 та 2-А в с. Галяве Лубенського р-ну Полтавської обл.: мобільний телефон «SAMSUNG SM-S901B IDS», IMEI: НОМЕР_1 ; копія витягу №018 з реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_10 від 08 листопада 2022 року на 1 арк.; блокнот формату А-4 білого кольору з написом «BEAUTY» на 192 арк.; 54 скляні пляшки, об`ємом 0, 5 л (без акцизних марок), з рідиною жовтого кольору та різким запахом спирту; мобільний телефон «REDMI model: 23117RA68G»; 4 пластикові ємності (єврокуби), об`ємом по 1 000 л кожна, заповнені рідиною із запахом спирту, з яких відібрано по 3 скляні пляшки рідини як зразок; 1 металева ємність, вмонтована до підлоги, заповнена 50 л рідини із запахом спирту, з якої відібрано по 3 скляні пляшки рідини як зразок; 5 металевих ємностей, заповнені рідиною по 25 л кожна, з яких відібрано по 3 скляні пляшки рідини як зразок; 3 пластикові ємності, заповнені рідиною з характерним запахом спирту по 25 л кожна, з яких відібрано по 3 скляні пляшки рідини як зразок; 3 пластикові пляшки, об`ємом по 3 л кожна, заповнені рідиною з характерним запахом спирту; 1 пластикова пляшка, об`ємом 2 л, заповнена рідиною з характерним запахом спирту; 2 пластикові пляшки, об`ємом по 1 л кожна, заповнені рідиною з характерним запахом спирту; 2 металеві ємності, заповнені рідиною приблизно по 10 л кожна, з яких відібрано по 3 скляні пляшки рідини як зразок; 2 пластикові пляшки, об`ємом 1 л, із написами «Глюколад Л», заповнені рідиною; 1 пластикова пляшка, об`ємом 1 л, із написом «Альфалад БТ Л», заповнена рідиною; металевий пристрій заводського виробництва, зовні схожий на дистилятор; металевий пристрій заводського виробництва для виготовлення спиртовмісних рідин; 24 мішки, об`ємом по 40 кг кожен, із солодом пивоварним пшеничним; 28 мішків, об`ємом по 40 кг кожен, із солодом пивоварним ячмінним; пристрій для вимірювання вмісту спирту; рецепт виготовлення спирту на 1 картонному арк.; блокнот формату А-3 зеленого кольору з чорновими записами виготовлення та реалізації спирту на 126 арк.; 8 набоїв золотистого кольору із маркуванням 539, 50; 78 аркушів із відбитками печатки «ООО «ЛИДЕР-Р» рф ИНН », відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, та обґрунтовано на цій стадії кримінального провадження визнані речовими доказами з огляду на: наявність у них відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також збереження ними на собі слідів кримінального правопорушення, набуття їх кримінально протиправним шляхом.

Колегія суддів наголошує, що в ході вирішення питання про арешт майна слід ураховувати стадію кримінального провадження. На стадії досудового розслідування не всі обставини, що підлягають з`ясуванню у кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування - це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів кримінально-протиправного діяння.

Системний аналіз норм КПК України та практики Європейського суду з прав людини свідчить про те, що КПК України оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання): стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо. Стандарти «достатніх підстав (доказів)» використовуються в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, цілі прийняття тих чи інших рішень (вчинення дій) та їх правових наслідків. Вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчими суддями (судом) (ст.ст.157, 163, ч.5 ст.234, 260 КПК України та інші), так і слідчими, прокурорами (ст.ст.134, 271, 276 КПК України та інші).

Таким чином, арешт майна на підставі п.1 ч.2 ст.170 КПК (тобто з метою забезпечення збереження речових доказів) передбачає дотримання стандарту «достатніх підстав» вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують певну річ з кримінальним правопорушенням (демонструють можливу приналежність до його вчинення в якості знаряддя або матеріального об`єкту, що містить певне відображення або інформацію про злочин), тобто наділяють її саму можливістю виконувати функцію доказу в кримінальному провадженні, і вони є достатніми, щоб виправдати її тимчасове обтяження у вигляді арешту для можливого використання в процесі доказування стороною обвинувачення у подальшому.

Наведеного вище стандарту стороною обвинувачення дотримано й колегія суддів погоджується з висновком органу досудового розслідування про існування на цій стадії провадження обґрунтованої підозри щодо вчинення розслідуваного кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що утворює підставу для застосування ініційованого заходу забезпечення кримінального провадження.

Окрім того, до завдань слідчого судді/суду на цьому етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного вище кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані слідчому судді/суду матеріали є достатніми для застосування в рамках кримінального провадження заходів його забезпечення, та не має права вирішувати ті питання, які вирішує суд під час розгляду по суті, а саме питання, пов`язані з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Арешт майна ж із підстави, передбаченої п.1 ч.2 ст.170 КПК України, являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту поряд із забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна, й на відміну від останніх підстав не вимагає обов`язкового оголошення підозри в кримінальному провадженні, не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, а тому доводи апелянта, які зводяться до того, що стороною обвинувачення не доведено причетність ОСОБА_8 до вчинення розслідуваного кримінального правопорушення, нездійснення щодо неї досудового розслідування є необгрунтованими й з цих мотивів.

Значення має те, що речові докази є незамінними, оскільки створюються самою подією й обстановкою вчиненого кримінального правопорушення, а тому їх втрата або суттєве пошкодження призводить до неможливості відтворення речового доказу, адже неможливим є повернення в минуле, коли він формувався.

Зважаючи на викладене вище, вид речових доказів, у зв`язку із обставинами розслідуваного провадження та наявністю визначених у абз.2 ч.1 ст.170 КПК України ризиків приховування, знищення і пошкодження названих вище матеріальних об`єктів, які мають бути збережені без зміни попереднього стану, то їх зберігання на цій стадії провадження не у визначений слідчим суддею спосіб (шляхом позблавлення права на відчуження, розпорядження і використання майна) не гарантуватиме в повній мірі збереження доказових властивостей і достовірність даних, що вони містять. Ненакладення таким чином арешту на вилучене майно може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню в частині необхідності проведення з ним ряду слідчих, процесуальних дій, подальших експертних досліджень для виконання органом досудового розслідування завдань, передбачених ст.2 КПК України, з урахуванням обставин, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні. Отже, посилання апелянта про необхідність повернення на цій стадії провадження вилучених у ході обшуків матеріальних об`єктів є необґрунтованими й передчасними.

Колегія суддів ураховує наслідки арешту майна для його власника, володільця і водночас те, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або повним позбавленням таких прав. Разом з тим, із огляду на те, що такий захід є тимчасовим, наведені вище обмеження є розумними і співмірними, зважаючи на завдання кримінального провадження. А, отже, в цьому конкретному кримінальному провадженні потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи з метою виконання завдань кримінального провадження, а ініційований стороною обвинувачення захід забезпечення кримінального провадження є виправданим і необхідним.

Тому зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, не знайшли свого підтвердження.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Водночас слід зазначити, що судове рішення слідчого судді про арешт майна не перешкоджає його власнику, володільцю чи представнику власника, володільця майна звернутись до слідчого судді чи суду з клопотанням за правилами ст.174 КПК України, згідно з якими арешт майна може бути скасовано повністю чи частково за клопотанням власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , у інтересах ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 17 грудня 2024 року про арешт майна без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4