ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/617/25 Номер провадження 11-сс/814/204/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року м. Полтава

Суддя-доповідач Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 29 січня 2025 року,

в с т а н о в и в:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про звільнення його з-під варти в порядку ст.206 КПК України.

На ухвалу слідчого судді ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.

Суддя-доповідач перевірив апеляційну скаргу на її відповідність вимогам КПК України та вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою з огляду на таке.

Згідно з ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

За змістом ч.3 ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених КПК України.

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що ст.129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності до чого КПК України визначає, в яких випадках і які судові рішення слідчих суддів підлягають перегляду в апеляційному порядку.

Частинами 1 та 2 ст. 309 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, і такий перелік розширеному тлумаченню не підлягає. Відповідно до цих приписів криміального процесуального закону під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про:

1) відмову у наданні дозволу на затримання;

2) застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні;

3) продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні;

4) застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні;

5) продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні;

5-1) застосування запобіжного заходу у вигляді застави або про відмову в застосуванні такого заходу;

6) поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні;

7) продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні;

8) направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні;

9) арешт майна або відмову у ньому;

9-1) застосування тимчасових обмежень діяльності юридичної особи та/або тимчасових обмежень в отриманні прав та/або переваг або відмову у застосуванні таких обмежень;

10) тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність;

11) відсторонення від посади або відмову у ньому;

11-1) продовження відсторонення від посади;

12) відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування;

13) закриття кримінального провадження на підставі ч.9 ст.284 КПК України.

Під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.9-1 ч.1 ст.284 КПК України, про скасування повідомлення про підозру чи відмову в задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

А відповідно до вимог ч.3 ст.309 КПК України інші ухвали слідчого судді окремому оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді, а, отже, законодавець визначив саме такий спосіб реалізації права особи на судовий контроль законності такого виду рішення слідчого судді, іншого ніж ті, що включені до ст.309 КПК України.

При цьому, можливості оскарження ухвали слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання щодо звільнення особи з-під варти, поданого в порядку ст.206 КПК України, кримінальним процесуальним законом не передбачено.

У цьому провадженні ОСОБА_3 подав до слідчого судді Київського районного суду м. Полтава клопотання про звільнення його з-під варти в порядку ст.206 КПК України, посилаючись на те, що він перебуває під вартою фактично без судового рішення, яке набрало законної сили.

Слідчий суддя в межах своїх повноважень, регламентованих ст.206 КПК України, розглянув це клопотання по суті та відмовив у його задоволенні, про що постановив ухвалу, дійшовши висновку про відсутність даних з приводу незаконного позбавлення свободи ОСОБА_3 і встановивши те, що він перебуває під вартою на підставі вироку Октябрського районного суду м. Полтава від 01 листопада 2024 року, за яким, у тому числі було залишено ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, в той час як перевірка законності й обгрунтованості вироку не належить до компетенції слідчого судді.

Отже, з урахуванням наведених вище положень кримінального процесуального закону, це судове рішення слідчого судді, на яке ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, а тому слід відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст.309, 399 КПК України, суддя-доповідач апеляційного суду,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 29 січня 2025 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 щодо звільнення його з-під варти в порядку ст.206 КПК України.

Копію ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня отримання її копії особою, яка її оскаржує.

Суддя-доповідач ОСОБА_2