ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 609/85/25

1-кп/609/48/2025

29 січня 2025 року Шумський районний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ в порядку спрощеного провадження щодо проступків обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000009 від 12.01.2025 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кудлаївка Шумського району Тернопільської області та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , із середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, не депутата, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шумського районного суду Тернопільської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000009 від 12 січня 2025 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України, за наступних обставин.

11 січня 2025 року близько 23 години 55 хвилин між ОСОБА_3 та його дружиною ОСОБА_4 , котрі перебували у приміщенні будинку за місцем спільного проживання: АДРЕСА_1 , виник словесний конфлікт. В ході вказаного конфлікту в ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на завдання фізичного болю дружині ОСОБА_4 .

Реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_3 11.01.2025 близько 23 години 55 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаючи про те, що здоров`я будь-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально-карним, діючи цілеспрямовано, наніс два удари долонею правої руки по обличчі, при цьому здійснюючи тиск кистю лівої руки на шийний відділ дружині ОСОБА_4 , а також здійснив поштовх в груди, внаслідок чого ОСОБА_4 впала на диван та вдарилась потиличною ділянкою об бильце дивану.

У зв`язку із цим, враховуючи ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ОСОБА_3 є кривдником особою, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а отже є суб`єктом кримінального правопорушення, пов`язаного із домашнім насильством.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в умисному завданні ударів, що завдали фізичного болю та не спричинили тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

Всі вищенаведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та просить призначити ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст. 126 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 850 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 повністю і беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, не оспорював встановлені органом досудового слідства обставини та надав згоду на розгляд обвинувального акта в порядку спрощеного провадження без його участі, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження. Така заява ОСОБА_3 складена в присутності адвоката ОСОБА_5 , яка є його захисником.

Потерпіла ОСОБА_4 подала заяву, у якій підтвердила, що ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідна на розгляд обвинувального акта в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без виклику учасників судового провадження.

Згідно ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Таким чином, дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, повністю доведена.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, приймаючи до уваги заяву останнього, заяву потерпілої ОСОБА_4 , відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд доходить до висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381, 382 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акту та кримінального провадження №0000009 від 12 січня 2025 року, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом та правильно кваліфіковано дії обвинуваченого за ч.1 ст. 126 КК України, як умисне завдання ударів, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Відповідно до ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття та визнання вини.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, наявність обставин, які пом`якшує покарання обвинуваченого - щире каяття та визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставину, яка обтяжує покарання останнього - вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно.

Водночас, суд звертає увагу на те, що мета покарання, зокрема, виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними нових кримінальних правопорушень, може бути досягнута лише тоді, коли кримінальне покарання буде для засудженого важким, але у той же час реальним щодо його виконання.

За таких обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в виді штрафу у межах, встановленої санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується, і яка передбачає відповідальність за вчинений проступок.

Таку міру суд вважає достатньою не тільки для покарання ОСОБА_3 за вчинене протиправне діяння, а й для його виправлення.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався.

Речові докази по справі слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст 100, 302, 368-371, 373-376, 381,382, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ: оптичний диск DVD-R, упакований до паперового конверту, опечатаний та долучений до матеріалів кримінального провадження після набрання вироком законної сили залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_6