В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.03.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.06.2024 року за №0000056, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ярославль Російська Федерація, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, пенсіонера, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, РНОКПП: НОМЕР_1 , раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

у с т а н о в и в:

10 червня 2024 року близько 10 години, ОСОБА_5 перебувала поблизу домоволодіння по АДРЕСА_1 , а саме сиділа у салоні власного автомобіля.

За цією ж адресою перебував ОСОБА_3 , який знаходився у будинку. Побачивши автомобіль, ОСОБА_3 вирішив підійти до нього та взяв з собою аерозольний балончик з дратівливими сльозоточивими хімречовинами. Підійшовши до автомобіля останній виявив там ОСОБА_5 . На грунті неприязних відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_3 виник протиправний умисел на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

З метою реалізації свого протиправного умислу, ОСОБА_3 , діючи умисно, реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_5 , передбачаючи наслідки своїх дій та бажаючи їх настання підійшов до останньої та застосував аерозольний балончик з дратівливими сльозоточивими хімречовинами розпилюючи по обличчю ОСОБА_5 , а також по салону автомобіля, в якому вона знаходилась.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_5 фізичний біль та спричинив тілесні ушкодження у вигляді: еритеми (почервоніння) шкіри обличчя, шиї, верхніх кінцівок.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за обставин викладених в описовій частині вироку визнав повністю, пояснення надав аналогічні викладеним, щиро розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлена. Причини неявки суду не повідомила, суд вважає, що неявка потерпілої не є перешкодою для розгляду справи по суті.

Отримавши показання обвинуваченого, що відповідають фактичним обставинам обвинувачення, враховуючи те, що учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України доведена повністю та кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 125 КК України правильна, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень у вигляді еритеми (почервоніння) шкіри обличчя, шиї та верхніх кінцівок.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття.

Обставин, які відповідно до вимог ст.67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.125 КК України, класифікується як кримінальний проступок.

Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який є пенсіонером, а також те, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вину визнав повністю, а також обставини, які пом`якшують і відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Санкція ч. 1 ст. 125 КК України передбачає застосування до винних осіб ряду покарань, зокрема штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався, зважаючи на призначене покарання, суд не вбачає підстав для його обрання.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 374-376 КПК України, -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 40 (сорока) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору у порядку визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя: ОСОБА_6