Справа № 344/4408/25
Провадження № 1-кс/344/2145/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2025 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000177, внесеного 10 квітня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 307, ч.2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий за погодженням з прокурором звернулася з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначила, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000177 за ч. 1 ст.307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст.307 Кримінального кодексу України за фактами вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин.

Розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , не маючи законних джерел доходу, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету особистого незаконного збагачення шляхом вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, у порушення Закону України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних заходів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними", обрав в якості джерела доходу діяльність, пов`язану з незаконним виготовленням, придбанням, зберіганням, пересиланням з метою збуту, а також незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин, з цією метою останній вступив у попередню змову з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими на даний час особами, при цьому розподіливши ролі між собою.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб зі ОСОБА_7 , який у період з 01 березня 2025 року по 05 березня 2025 року перебуваючи в АДРЕСА_1 , в порушення вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» та Закону України «Про наркотичні засоби та психотропні речовини», діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи заздалегідь підготовлені предмети, незаконно виготовив психотропну речовину таблиці 2 списку 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» - амфетамін, з метою подальшого незаконного зберігання та збуту.

05 березня 2025 року ОСОБА_5 , діючи повторно, за попередньою змовою зі ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, пов`язаних із порушенням правил обігу наркотичних засобів, в порушення статті 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їхніх аналогів і прекурсорів» від 15.02.1995 та статті 3 Закону України «Про засади протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та зловживання ними» від 15.02.1995, діючи умисно, отримав незаконно виготовлену ОСОБА_7 психотропну речовину - амфетамін, яку перевіз до комерційного приміщення за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Гординського С., 8 та зберігав з метою збуту.

05 березня 2025 року в ході проведення обшуку комерційного приміщення за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Гординського С., 8 за участю ОСОБА_5 було виявлено та вилучено полімерний пакет із речовиною, що, згідно з висновком експерта, є психотропною речовиною, обіг якої обмежено, - амфетаміном, в кількості 3,8 кг, яку ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою зі ОСОБА_7 зберігав з метою збуту, що згідно Таблиці № 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000, є особливо великим розміром.

Так, 11 березня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, за участю ОСОБА_8 проведено обшук транспортного засобу марки «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , в ході якого виявлено та вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 (серія та номер НОМЕР_3 ) та транспортний засіб марки «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

11 березня 2025 року винесено постанову про визнання вищевказаного майна речовим доказом.

Згідно інформаційної довідки, транспортний засіб марки «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , на праві власності належить ОСОБА_8 .

Підставою накладення арешту на вказане майно є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

За таких обставин слідчий за погодженням з прокурором просить з метою забезпечення збереження речового доказу накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 (серія та номер НОМЕР_3 ) та транспортний засіб марки «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , із забороною права на відчуження, розпорядження, користування.

Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явилися.

Слідчий подала до суду заяву, в якій просить клопотання про арешт майна розглядати без її участі, вимоги клопотання підтримує у повному обсязі.

Власник майна до суду не прибув, але його представник подав до суду заяву, в якій просить відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на автомобіль, вважаючи клопотання передчасним та таким, що не базується на нормах чинного Кримінального процесуального кодексу України. Зазначає, що автомобіль не підлягає арешту, оскільки його підзахисному не повідомлено про підозру, також він виконує функції таксі в Івано-Франківській області і має постійних клієнтів

Згідно частини четвертої статті 107 Кримінального процесуального кодексу України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши подане клопотання, розглянувши матеріали справи, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно пункту 7 частини другої статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частина перша статті 170 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно частини другої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності з вимогами абзацу 1 частини третьої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною першою статті 98 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності з положеннями частини п`ятої статті 171 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000177 від 10 квітня 2023 року за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України за фактами вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин.

Постановою слідчого від 11 березня 2025 року свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 (серія та номер НОМЕР_3 ) та транспортний засіб марки «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000177.

Слідчим суддею встановлено, що слідчий звернувся з вказаним клопотанням, що відповідає вимогам статті 171 Кримінального процесуального кодексу України, та у строк, встановлений частиною п`ятою статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.

Стороною кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що вказані у клопотанні речі можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, тобто відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 Кримінального процесуального кодексу України.

При цьому при вирішенні питання про арешт зазначеного у клопотанні майна, слідчий суддя враховує обставини, з якими закон пов`язує застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки незастосування накладення арешту може призвести до наслідків, визначених частиною одинадцятою статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, таких як його можливе приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, існує сукупність підстав вважати, що вони в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А:

Клопотання задовольнити.

З метою забезпечення збереження речового доказу накласти арешт на майно, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 (серія та номер НОМЕР_3 ) та транспортний засіб марки «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , із забороною права на відчуження, розпорядження, користування.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1