УХВАЛА

24 березня 2025 року

м. Київ

справа № 144/61/17

провадження № 51-1100 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 14 жовтня 2024 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 14 січня 2025 року,

встановив:

Вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 14 жовтня 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим та засуджено за частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України (далі - КК) та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Постановлено початок строку покарання відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

На підставі частини 5 статті 72 КК (в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року) зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення, а саме з 15 по 18 листопада 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Постановлено запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 14 січня 2025 року (з урахуванням виправлення описки в цьому рішенні) апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 залишено без задоволення, апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задоволено частково, а вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 14 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_5 змінено. Виключено з резолютивної частини вироку вказівку про визначення початку строку покарання ОСОБА_5 з моменту приведення вироку до виконання. Постановлено вказати в резолютивній частині вироку, що початок строку покарання ОСОБА_5 обраховувати з моменту його затримання на виконання вироку суду.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення експертиз в сумі 2408,36 грн.

В решті вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник не погоджується з вказаними судовими рішеннями щодо його підзахисного.

Перевіривши касаційну скаргу захисника на відповідність вимогам статті 427 КПК, Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.

У частині 1 статті 433 КПК визначено повноваження суду касаційної інстанції, відповідно до якихсуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник фактично просить надати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж їм дано судами першої та апеляційної інстанцій, та по суті посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, що згідно зі статтею 438 КПК не є предметом перевірки у касаційному порядку.

Тобто, у касаційній скарзі захисник має вказати на конкретні порушення закону, що може бути підставою для скасування або зміни судових рішень, які, на його думку, допущено судами першої та апеляційної інстанцій при постановленні, навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.

До того ж, відповідно до статті 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення;

- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

- змінити судове рішення.

Однак, захисник просить скасувати оскаржувані щодо ОСОБА_5 судові рішення і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, тоді як одночасне скасування вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду є підставою для призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Вказані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до статті 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Згідно з вимогами частини 4 статті 429 КПК залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нового тексту касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень статті 427 КПК.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 430 КПК суддя-доповідач протягом десяти днів після відкриття касаційного провадження без виклику сторін кримінального провадження вирішує заявлені клопотання, питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються, інші питання, необхідні для касаційного розгляду.

З огляду на зазначене, питання про зупинення виконання вироку Гайсинського районного суду Вінницької області від 14 жовтня 2024 року та ухвали Вінницького апеляційного суду від 14 січня 2025 року щодо ОСОБА_5 , яке захисник порушує у касаційній скарзі, може бути вирішено лише після відкриття касаційного провадження.

На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 14 жовтня 2024 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 14 січня 2025 року залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3