У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/2455/24

Номер провадження 1-кп/348/371/24

17 грудня 2024 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Надвірна Івано-Франківської області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000134 від 19.12.2012 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білі Ослави, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який утриманців не має, раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України,-

встановив:

В провадженні Надвірнянського районного суду перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України.

Відповідно до обвинувального акту, 27 вересня 2009 у селі Білі Ослави, Надвірнянського району, в кафе «Ославчанка», що по вулиці Марійки Підгірянки, жителі даного села ОСОБА_4 та ОСОБА_6 протягом дня вживали спиртні напої. Після розпиття спиртного приблизно о 21:00 годині вони направилися у кафе «Сьоме небо», що знаходиться в селі Білі Ослави Надвірнянського району по вулиці Марійки Підгірянки, де, як вони довідалися зі слів знайомого ОСОБА_7 , відпочиває разом з іншими дівчатами жителька села Заріччя Надвірнянського району ОСОБА_8 , 1991 року народження.

Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з метою задоволення своєї статевої пристрасті, вирішили вчинити групове зґвалтування ОСОБА_8 .

Реалізуючи спільний злочинний намір, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, поводячись грубо та зухвало, дочекавшись коли ОСОБА_8 вийшла з кафе, напали на неї та із застосуванням фізичного насильства і погроз, примусили її сісти у салон автомобіля «ОРЕL», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 .

Продовжуючи застосовувати психічне та фізичне насильство, наносячи удари руками у різні ділянки тіла, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 почали вимагати у ОСОБА_8 , щоб вона вступила з ними у статеві зносини.

Однак, ОСОБА_8 категорично відмовилася, почала чинити активний опір і намагалася вистрибнути з автомобіля та втекти. Проте ОСОБА_6 зловив ОСОБА_8 за волосся та насильно утримуючи її, закрив двері автомобіля «ОРЕL», державний номерний знак НОМЕР_1 , не давши змоги ОСОБА_8 втекти. В цей час ОСОБА_9 поїхав вказаним автомобілем за межі села Білі Ослави Надвірнянського району Івано-Франківської області.

Привізши ОСОБА_8 у безлюдне місце поблизу села Чорний Потік, Надвірнянського району у вечірній час, приблизно о 22:10 год. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний намір на зґвалтування ОСОБА_8 в групі осіб, долаючи активний фізичний опір потерпілої, разом почали погрожувати застосуванням фізичного насильства та розправою, після чого примусили ОСОБА_8 випити алкоголь, насильно заливаючи у неї спиртне.

Умисно привівши ОСОБА_8 до безпорадного стану, коли вона розуміла характер і значення вчинюваних з нею дій, однак не могла чинити опір, будучи фізично сильнішими за неї та насильно утримуючи її, ОСОБА_4 і ОСОБА_6 роздягли потерпілу ОСОБА_8 .

В подальшому ОСОБА_4 , виконуючи спільний злочинний намір, спрямований на зґвалтування потерпілої групою осіб, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, домовленості, використавши безпорадний стан ОСОБА_8 , будучи фізично сильнішим за неї, із застосуванням фізичної сили, вступив проти волі потерпілої у насильницькі статеві зносини природнім шляхом, тобто зґвалтував ОСОБА_8 .

Після цього, до ОСОБА_8 підійшов ОСОБА_6 який діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, в групі осіб, згідно домовленості, під погрозою подальшого застосування фізичного насильства, використавши безпорадний стан потерпілої, будучи фізично сильнішим за неї та насильно утримуючи в салоні автомобіля, вступив проти волі у насильницькі статеві зносини з потерпілою, тим самим зґвалтувавши ОСОБА_8 .

Після скоєного злочину, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 насильно перенесли роздягнуту ОСОБА_8 , яка перебувала у безпорадному стані до автомобіля "ВАЗ-21099", державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 . В салоні вказаного автомобіля ОСОБА_4 та ОСОБА_6 примусили ОСОБА_8 до вживання спиртних напоїв, щоб продовжити її перебування у безпорадному стані, після чого 28 вересня 2009 року, приблизно о 02:00 годині відвезли ОСОБА_8 до будинку ОСОБА_7 , що знаходиться у АДРЕСА_2 .

В подальшому у вказаному будинку потерпіла ОСОБА_8 була почергово зґвалтована групою осіб у складі ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_4 .

В результаті зґвалтування ОСОБА_8 їй було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синця правого передпліччя, синця передньої стінки живота справа, синця правого стегна, синець ділянки лівого колінного суглобу, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_4 , які виразились у зґвалтуванні, тобто у статевих зносинах із застосуванням фізичного насильства, використання безпорадного стану потерпілої особи, вчинені групою осіб, кваліфіковані за ч. 3 ст. 152 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 подав клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.284 КПК України. Зазначив, що з моменту вчинення обвинуваченим правопорушення минуло понад п`ятнадцять років, а відтак останній має бути звільнений від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Інші учасники події були засуджені та покарання вже відбули. Також зауважив, що після події родичі ОСОБА_4 намагалися зв`язатися з потерпілою, щоб відшкодувати шкоду, але вона виїхала за межі країни та зв`язків ні з ким не підтримує.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час підготовчого судового засідання підтримав доводи клопотання захисника, надав свою згоду щодо звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України за інкримінований йому кримінальний проступок, передбачений ст. 335 КК України та закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності. Розуміє, що кримінальне провадження закривається за строками давності, тобто з нереабілітуючих підстав. Вину свою у вчиненні скоєного не заперечував. Про що також подав письмову заяву.

Прокурор ОСОБА_3 щодо задоволення поданого клопотання не заперечував, вказавши, що в даному кримінальному провадженні закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачені ст. 49 КК України, що є підставою для його закриття. Нового злочину обвинувачений не скоїв. Зазначив, що ним вживалися заходи щодо встановлення місця перебування потерпілої ОСОБА_8 , однак встановити її місцезнаходження не виявилося за можливе. Опитані сусіди зазначили, що потерпіла виїхала з сім`єю до США понад 5 років тому, в будинку ніхто не проживає. Також надав довідки, видані Зарічанським старостинським округом про те, що ОСОБА_8 зареєстрована у с. Заріччя, але там не проживає, знаходиться за кордоном.

Потерпіла ОСОБА_8 в підготовче судове засідання не з`явилася, про розгляд кримінального провадження повідомлялася належним чином, у встановленому КПК України порядку. Відповідно до наданих довідок Зарічанського старостинського округу від 26.11.2024 та протоколів допиту ОСОБА_12 , ОСОБА_13 потерпіла ОСОБА_8 понад п5 років перебуває за межами України, місце її перебування невідоме.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження та дослідивши клопотання та відповідні йому матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у кримінальній справі за наявності підстав, передбачених ч. 2 ст.284 КПК України, зокрема у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК встановлено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 8 ст. 284 КПК встановлено, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує, в цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, яке в силу ст. 12 КК на час його вчинення відносилося до особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 49 КК у редакції, чинній на час вчинення ОСОБА_4 діяння, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ятнадцять років у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 49 КК чинної редакції особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ятнадцять років у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Отже, як на момент вчинення діяння, так і на момент вирішення питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, положення ст. 49 КК України встановлюють п`ятнадцятирічний строк притягнення до кримінальної відповідальності.

Будь-яких даних, які би свідчили про вчинення ОСОБА_4 після 27 вересня 2009 року іншого кримінального правопорушення, суду не надано, у зв`язку з чим перебіг давності відповідно до ч. 3 ст. 49 КК не переривався.

Отже, саме формулювання вказаних положень ст. 49 КК, п. 1 ч. 2, ч. 8 ст. 284, ч. 3 ст.288 КПК, свідчить про те, що вони є імперативними та не залежать як від думок учасників судового провадження, так і від розсуду суду. Тому у випадку встановлення усіх обставин, які є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з цих підстав, та при наявності його згоди на це, незалежно від визнання ним своєї вини, то суд зобов`язаний прийняти рішення про звільнення його від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження, незалежно від думок учасників судового провадження.

Крім того, чинним законодавством не заборонено звільняти особу від кримінальної відповідальності та закривати кримінальне провадження у зв`язку з тим, що особа не визнає свою винуватість. З наведеної ч. 8 ст. 284 КПК випливає, що єдиною умовою для закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності є лише згода обвинуваченого на це. У даному ж випадку обвинувачений ОСОБА_4 надав суду свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, згідно ст. 49 КК, у зв`язку із закінченням строку давності, та на закриття кримінального провадження відносно нього у зв`язку з цим.

ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 були засуджені вироком Надвірнянського районного суду від 12.11.2010 року та станом на теперішній час відбули покарання, призначене за вироком суду.

Таким чином, враховуючи, те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні 27 вересня 2009 року кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до дванадцяти років, у зв`язку з чим на день вирішення питання про його звільнення від кримінальної відповідальності минув строк більше п`ятнадцяти років, тому, а також з урахуванням згоди обвинуваченого ОСОБА_4 , на підставі імперативних положень ст. 49 КК він має бути звільнений від кримінальної відповідальності.

Оскільки суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, то кримінальне провадження відносно нього має бути закрите на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання закінчився, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання ухвалою законної сили суд не вбачає.

Кримінальним процесуальним законом прямо не передбачено стягнення процесуальних витрат з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 12 вересня 2022 року у справі № 203/241/17 прийшла до висновку, що якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Отже, оскільки ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 152 КК України на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження щодо нього підлягає закриттю, при цьому ініціатором проведення експертиз у цьому кримінальному провадженні був орган досудового розслідування, а сторона захисту не залучала жодних експертів, тому судові витрати не підлягають стягненню з ОСОБА_4 та покладаються на державу.

Крім того, прокурор, погоджуючись з рішенням суду про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строків давності, не заявляв клопотання про компенсацію жодних процесуальних витрат.

Питання речових доказів у кримінальному провадженню підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

За змістом ч. 9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ч. 2 ст. 284, ст.ст. 314,

369-372, 376 КПК України, суд,-

ухвалив:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України на підставі п.5 ч. 1 ст. 49 КК України, та про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.152 КК України, на підставі п.5 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000134 від 19.12.2012 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.152 КК України- закрити.

Після набрання ухвалою законної сили речові докази:футболку з напівсинтетичної тканини чорного кольору, чоловічі плавки з бавовняної тканини червоного кольору в клітинку чорного кольору, чоловічі плавки з бавовняної тканині червоного кольору із написом «SWEETDREAM», підодіяльник з бавовняної тканини білого кольору з малюнком у формі квітів фіолетового кольору та листочками зеленого кольору, простирадло з бавовняної тканини блакитного кольору з малюнком білого, зеленого, чорного і жовтого кольорів, відрізок тканини синього кольору в малюнок жовтого, зеленого, білого та червоного кольорів, ковдра з бавовняної тканини червоного кольору, 3 презервативи, з залишками речовини, схожої на сперму, вилучені 29.09.2009 року під час огляду будинку ОСОБА_7 , бюстгальтер з мереживної тканини фіолетового кольору, жіноча кофта з напівсинтетичної тканини білого кольору із довгим рукавом, жіночі джинові штани синього кольору, добровільно видані потерпілою 30.09.2009 року та простирадло з бавовняної тканини синьо-блакитного кольору у малюнок білого та жовтого кольорів, простирадло з бавовняної тканини блакитного кольору в малюнок червоного, зеленого, білого та синього кольорів, підодіяльник з бавовняної тканини синьо-блакитного кольору, одіяло з синтетичної тканини коричневого кольору в малюнок темно-коричневого, зеленого та білого кольорів, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали проголошений 18.12.2024 о 08-00 год.

Суддя:: ОСОБА_1