Справа № 225/1499/23
Провадження № 1-кп/206/318/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2024 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000188 від 28 червня 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Торецька Донецької області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, маючого середню-технічну освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-17 грудня 2014 року за вироком Дзержинського міського суду Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки;

-16 травня 2015 року Апеляційним судом Донецької області за ст. 27 ч. 1, 2 ст. 185 ч. 2, 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

-06 вересня 2017 року за вироком Дзержинського міського суду Донецької області за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 309 , ч. 3 ст. 185, ст. 386, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 18 жовтня 2021 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу начальника Головного управління Національної поліції в Донецькій області № 587 о/с від 28.10.2021 ОСОБА_6 (спеціальний жетон з індивідуальним номером НОМЕР_1 ) призначено на посаду інспектором відділу реагування патрульної поліції Бахмутського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

ОСОБА_6 відповідно до присяги працівника Національної поліції України зобов`язаний вірно служити українському народові, дотримуватись Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про Національну поліцію», інспектор відділу реагування патрульної поліції Бахмутського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_6 є представником органу виконавчої влади, який повинен служити суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидіяти злочинності, підтримувати публічну безпеку і порядок.

Згідно зі ст. 62 ЗУ «Про Національну поліцію» під час виконання покладених на поліцію повноважень ОСОБА_6 є представником держави, а його законні вимоги є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами. Таким чином, ОСОБА_6 постійно здійснює функції представника влади та відповідно до Примітки 1 ст. 364 Кримінального кодексу України є службовою особою. Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» інспектор відділу реагування патрульної поліції Бахмутського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_6 є працівником правоохоронних органів.

У відповідності до функціональних обов`язків інспектора відділу реагування патрульної поліції Бахмутського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, які затверджені начальником Бахмутського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, з якими ОСОБА_6 ознайомлений 03.01.2023, останній зобов`язаний: своєчасно реагувати на всі заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події, надавати населенню всебічну допомогу, здійснювати превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.

Згідно розрахунку особового складу від 27.06.2023, затвердженого начальником Бахмутського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, інспектор відділу реагування патрульної поліції Бахмутського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_6 , інспектор відділу реагування патрульної поліції Бахмутського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_7 та заступник начальника відділу реагування патрульної поліції Бахмутського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_8 28.06.2023 були задіяні в наряд для несення служби по забезпеченню публічної безпеки і порядку, а також реагування на заяви і повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення та інші події на території Бахмутського району та міста Торецьк Донецької області із визначеним часом несення служби з 05 годин 00 хвилин по 17 годин 00 хвилин 28.06.2023.

Так, 28.06.2023 близько 10 годин 20 хвилин інспектор відділу реагування патрульної поліції Бахмутського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_6 , інспектор відділу реагування патрульної поліції Бахмутського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_7 та заступник начальника відділу реагування патрульної поліції Бахмутського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_8 , під час несення служби, в ході патрулювання території міста Торецька Донецької області знаходились на перехресті доріг за адресою: Донецька область, м. Торецьк, просп. Шахтарів та вул.ІТР, побачили автомобіль марки «АЗЛК», моделі «21412», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », який нерівно рухався по АДРЕСА_3 .

З метою своєчасного реагування, здійснення превентивної та профілактичної діяльності, спрямованої на запобігання вчиненню правопорушень, поліцейськими було прийнято рішення про зупинку автомобіля марки «АЗЛК», моделі «21412», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », а саме було подано сигнал жезлом, на що водій автомобіля прийняв праворуч та зупинився на відкритій ділянці місцевості - узбіччі автомобільної дороги.

Після зупинки автомобіля, інспектор відділу реагування патрульної поліції Бахмутського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_6 запитав документи у водія, який вийшов з зупиненого автомобіля ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час перевірки документів, інспектором відділу реагування патрульної поліції Бахмутського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_6 , у ОСОБА_3 були виявлені візуальні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, хитка хода. На пропозицію поліцейського проїхати до медичного закладу м. Краматорськ для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_3 відмовився.

Так, 28.06.2023 близько 10 годин 20 хвилин, у ОСОБА_3 , який достовірно розумів, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння, а також те, що при проходженні огляду на стан наркотичного сп`яніння вказаний факт буде підтверджено, раптово виник злочинний умисел, спрямований на пропозицію неправомірної вигоди інспектору відділу реагування патрульної поліції Бахмутського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_6 за непритягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП.

Далі, 28.06.2023 близько 10 години 20 хвилини, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на пропозицію неправомірної вигоди, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості - перехресті доріг за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, перебуваючи у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, з метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку, яке виразилось у керуванні транспортним засобом особою в стані наркотичного сп`яніння, звернувся до службової особи, а саме працівника поліції інспектора відділу реагування патрульної поліції Бахмутського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_6 з пропозицією надати йому неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень Національного банку України, за непритягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП.

Інспектор відділу реагування патрульної поліції Бахмутського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_6 , розуміючи, що звернення ОСОБА_3 до нього, як до службової особи, є повідомленням, яке з достатньою очевидністю свідчить про бажання і готовність ОСОБА_3 надати неправомірну вигоду, тобто є схилянням службової особи до її одержання за умови непритягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.130 КУпАП, одразу відмовився від прийняття пропозиції неправомірної вигоди та повідомив про вказаний факт правоохоронні органи.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_3 , що виразились у пропозиції службовій особі надати неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-яких дій з використанням наданого їй службового становища, кваліфікуються за ч. 1 ст. 369 КК України.

07 листопада 2024 року між прокурором Торецького відділу Бахмутської окружної прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст. ст. 467, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 369 КК України, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 369 КК України у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті дорівнює 17000 гривень.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_3 .

Розглядаючи в порядку ч. 3 ст. 474 КПК України питання щодо можливості затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України в обсязі висунутого йому обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання у разі затвердження угоди.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам ст. 472 КПК України та може бути затверджена і по ній може бути ухвалено вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, яке виразились у пропозиції службовій особі надати неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-яких дій з використанням наданого їй службового становища.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000188 не обирався.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні заявлено не було.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 342, 350, 373, 374, 474-475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 07 листопада 2024 року між прокурором Торецького відділу Бахмутської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000188.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000,00 гривень (сімнадцять тисяч) гривень.

Речовий доказ: нагрудний відеореєстратор в корпусі чорного кольору №229, який поміщено до сейф пакету PSP 3145590 повернути Бахмутському РВП ГУНП в Донецькій області за належністю.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського міського суду Донецької області від 30 червня 2023 року на нагрудний відеореєстратор в корпусі чорного кольору № 229, який поміщено до сейф пакету PSP 3145590.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Головуючий суддя ОСОБА_1