27.11.24
Справа № 635/7061/17
Провадження № 1-в/635/798/2024
УХВАЛА

27 листопада 2024 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Харківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 04.06.2021 Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років позбавленні волі зі звільненням від покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік,

про звільнення від покарання на підставі частини 2 статті 74 КК України,

УСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшло зазначене подання, в якому ставиться питання про звільнення засудженого ОСОБА_4 на підставі частини 2 статті 74 КК України від відбування покарання відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО РОЗГЛЯДУ

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку.

Представник Харківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглядати подання за його відсутності, подання підтримав.

Прокурор подав до суду заяву про розгляд подання за його відсутності.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 04.06.2021 Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавленні волі, за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суровим, призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного за даним вироком покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Зі змісту вироку суду вбачається, що останній 02.11.2017 вчинив крадіжку майна на суму 700,00 грн., 10.10.2018 вчинив крадіжку майна на суму 5340,45 грн., 12.12.2018 вчинив крадіжку майна на суму 825,00 грн.

ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНУ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

Стаття 58 Конституції України - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Стаття 3. Законодавство України про кримінальну відповідальність.

частина 1 - законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

частина 6 - зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Стаття 4 КК України - чинність закону про кримінальну відповідальність у часі.

частина 2 - кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

частина 3 - часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Стаття 5 КК України зворотна дія закону про кримінальну відповідальність у часі.

частина 1 - закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX в частині викладення нової редакції ст. 51 КУпАП, відповідно до якого кримінальна відповідальність за вчинення викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрат настає в разі, якщо сума викраденого майна перевищує два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян, яким введена часткова декриміналізація кримінальних правопорушень.

Частина 2 статті 51 КУпАП, яка визначає граничний розмір вартості викраденого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за що винна особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України що застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги та визначає, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Частини 2,3 статті 74 КК України - особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Пункт 13 ч. 1 ст. 537 КК України - під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Пункт 4 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень КК України - особи, які відбувають покарання, призначене за сукупністю вироків, у разі звільнення їх від відбування покарання за окремі злочини на підставі пункту 1 цього розділу продовжують відбувати покарання, призначене вироком суду за інші злочини, що входять у сукупність, якщо це покарання ними ще не відбуте. Призначене покарання підлягає зменшенню також у випадках, передбачених пунктом 5 цього розділу.

МОТИВИ І ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних розмірів доходів громадян. Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 НМДГ.

Відповідно до вироку, вартість викраденого засудженим 02.11.2017 майна склала 700,00 грн.,вартість викраденого 12.12.2018 майна склала 825,00 грн.

Суд уважає за необхідне застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведені норми закону, суд встановив, що застосовуючи зворотну дію закону у часі на момент вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, за які його засуджено, слід дійти висновку, що особа, яка вчинила крадіжку, може бути притягнута до кримінальної відповідальності у разі, якщо вартість майна, яким вона заволоділа, станом на момент вчинення правопорушення у 2017 році перевищує 1600,00 грн., а у 2018 році перевищує 1762,00 грн. Оскільки у даній справі вартість майна за епізодами крадіжок від 02.11.2017 у сумі 700,00 грн., 12.12.2018 у сумі 825,00 грн. є нижчою, це свідчить про відсутність підстав для притягнення особи до кримінальної відповідальності за цими епізодами.

Враховуючи, що вартість викраденого майна за епізодом крадіжки 10.10.2018 на суму 5340,45грн. перевищує мінімальний встановлений законом розмір, підстави для звільнення ОСОБА_4 від покарання за вказаним епізодом відсутні, у зв`язку з чим останнього слід уважати засудженим за вироком Харківського районного суду Харківської області від 04.06.2021 за епізодом крадіжки майна від 10.10.2018 за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі зі звільненням від покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік.

Керуючись ст. ст. 536, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Харківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 звільнити від покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 04.06.2021 за епізодом крадіжки від 02.11.2017 за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі та епізодом крадіжки від 12.12.2018 за ч.2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 вважати засудженим вироком Харківського районного суду Харківської області від 04.06.2021 за епізодом крадіжки від 10.10.2018 за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі зі звільненням від покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя ОСОБА_1