ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/502/24 Справа № 703/6501/24 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючоїОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар учасники справи прокурор підозрюваний захисник ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 грудня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , неодруженого, утриманців не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 119, ч. 3 ст. 135 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідча СВ відділу поліції № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 , звернулася до слідчого судді з клопотанням в якому просила застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 грудня 2024 року клопотання задоволено.

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, в межах строку досудового розслідування, який обчислюється з 07 грудня 2024 року по 04 лютого 2025 року, без визначення розміру застави.

Ухвала мотивована тим, що прокурором та органом досудового розслідування у відповідності до ст.177-178 КПК України доведено наявність підстав та ризиків для застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , який не одружений, не працює, раніше судимий, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, перебуваючи на волі може вчинити нові кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків по даному кримінальному провадженню з метою схилити їх до дачі неправдивих показів, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, внаслідок чого настала смерть людини, слідчий суддя не вбачав підстав у застосування до підозрюваного застави, що відповідає вимогам п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, підозрюваний ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із покладенням на нього обов`язків.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначив, що підозрюваний не повністю погоджується з ухвалою слідчого судді. Тяжкість покарання жодним чином не доводить постійне існування ризиків на які вказує прокурор. Прокурор не зазначив, не обґрунтував, чому не можливо застосувати більш м`який (альтернативний) запобіжний захід до підозрюваного.

ОСОБА_7 має постійне місце проживання, проходив службу в Збройних Силах України, у зв`язку з травмами і з погіршенням стану здоров`я проходить лікування та реабілітацію.

За місцем проживання характеризується добре. Проживає разом з цивільною дружиною, яка має на утриманні малолітніх дітей. Також за вказаною адресою проживає матір підозрюваного ОСОБА_10 .

Крім того, підозрюваний надав покази по подіях які сталися, кається у скоєні злочину, обіцяє співпрацювати зі слідством, на свідків та інших учасників не тиснув і тиснути не буде. Також не буде ухилятися від судового розгляду справи, буде виконувати покладені на нього обов`язки при обранні до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

При здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.06 року, ст. 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права.

Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства , в тому числі і кримінально процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0001019, відомості про яке внесено до ЄРДР 07.12.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 119, ч. 3 ст. 135 КК України.

07 грудня 2024 року о 22 год. 06 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

08 грудня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 119 КК України вбивство, вчинене через необережність, та ч. 3 ст. 135 КК України завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство, коли той хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, що спричинило смерть особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, які доведені сторонами кримінального провадження і які слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності з наявними ризиками, зазначеними у ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З ухвали слідчого судді вбачається, що на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 підтверджено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: перебуваючи на волі може вчинити нові кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків по даному кримінальному провадженню з метою схилити їх до дачі неправдивих показів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також зможе уникати слідства та суду.

На даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_7 до скоєння кримінальних правопорушень, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього обмежувального заходу у вигляді тримання під вартою.

При розгляді клопотання слідчим суддею враховані, передбачені ст.ст. 178, 183 КПК України обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу, а також дотримані вимоги ст. 194 КПК України, в тому числі й щодо встановлення доведеності прокурором обставин, які враховуються при обранні запобіжного заходу.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-2553 КК України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Слідчий суддя прийшов до висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що оскільки ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, внаслідок чого настала смерть людини, то відповідно до п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначати підозрюваному розмір застави у кримінальному провадженні.

За таких обставин слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід може не забезпечити відповідну процесуальну поведінку підозрюваного, запобігання перешкод слідству по справі та запобігання продовження злочинної діяльності.

Даних про те, що підозрюваний ОСОБА_7 за станом здоров`я чи з інших причин не може утримуватися під вартою в умовах Черкаського слідчого ізолятору, судом не встановлено.

Правових підстав для обрання підозрюваному інший запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт (як про це просить підозрюваний та сторона захисту), колегія суддів не вбачає і вважає, що застосування до ОСОБА_7 тримання під вартою без визначення розміру застави здійснене з дотриманням вимог закону та з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи підозрюваного.

Відтак, зазначені в апеляційних скаргах доводи та підстави, з яких підозрюваний та сторона захисту просять скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

З огляду на вказане, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави є обґрунтованою та вмотивованою, правових підстав для скасування ухвали слідчого судді не має.

Керуючись ст.ст. 183, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 грудня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: