УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року

м. Київ

справа № 308/2660/25

провадження № 51 -1152 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 24 березня 2025 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,

встановив:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 березня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанови дізнавача СД Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області від 15 лютого 2025 року та 17 лютого 2025 року, про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000022 від 14 лютого 2025 року.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 24 березня 2025 року відмовлено

у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на зазначену ухвалу слідчого судді, оскільки вказане судове рішення відповідно до ст. 399 ч. 4

КПК України не підлягає апеляційному оскарженню.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд ухвали апеляційного суду

в касаційному порядку.

Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення

її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того,

у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа,

яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону,

що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, допущені судом при його винесенні, навести конкретні докази і аргументи

в обґрунтування кожної позиції.

В порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України ОСОБА_4 у своїй касаційній скарзі, вказує, що норми КПК України, які регламентують процесуальні права потерпілих не відповідають законам Конституції України, проте не наводить доводи на обґрунтування незаконності ухвали апеляційного суду у відповідності до положень ст. 438 ч. 1 КПК України та з урахуванням вимог ст. 412 цього Кодексу.

Також у поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 не зазначає, які конкретно порушення норм кримінального процесуального закону, на його думку, було допущено цим судом при прийнятті рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Крім того, ОСОБА_4 , окрім вимоги про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції, просить Верховний Суд передати матеріали провадження за скаргою на розгляд палати, об`єднаної палати та Великої Палати Верховного Суду, проте не врахував вимог статей 434-1, 434-2 КПК України щодо підстав та порядку звернення з такими вимогами до Верховного Суду.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання

про відкриття касаційного провадження.

У разі подання матеріалів на усунення недоліків в електронній формі, відповідно

до приписів ст. 35 ч. 2 КПК України особі, яка подала касаційну скаргу, потрібно надати докази надсилання іншим учасникам кримінального провадження копій надісланих документів із використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи та/або її окремих підсистем (модулів).

Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Залишити касаційну скаргу ОСОБА_4 без руху.

Встановити ОСОБА_4 семиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3