Справа № 346/6518/24
Провадження № 1-в/346/33/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Коломия клопотання начальника Мукачівського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Закарпатській області ОСОБА_6 , про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, що має на утриманні одну неповнолітню дитину, засудженого, раніше судимого:

27.12.2017 вироком Кам?янка-Бузького районного суду Львівської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України - 1 (один) рік іспитового строку з покладенням обов?язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, а саме: виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання, роботи;

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 17.04.2018 змінено вирок у частині застосування ст.76 КК України, а саме: покладено на засудженого обов?язки згідно ч.1 ст;76 КК України - періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та п.2 ч.2 ст.76 КК України - не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації;

22 вересня 2022 року Летичівським районним судом Хмельницької області за ч. ч. 1, 4 ст.358 із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців, звільненого від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю один рік;

22 травня 2023 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки;

20 листопада 2023 року Городенківським районним судом Івано-Франківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців;

02 серпня 2024 року Виноградівським районним судом Закарпатської області за ч. 3 ст. 15 і ч. 3 ст. 185 та ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років один місяць позбавлення волі;

засудженого 26.09.2024 року вироком Тячівського районного суду Закрпатської області за ч.3 ст. 185 КК України, на підставі ч.4 ст. 70 КК України, остаточне покарання визначено у виді позбавлення волі на строк п`ять років два місяці

ВСТАНОВИВ:

05 грудня 2024 року начальник Мукачівського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» Закарпатській області звернувся до суду із вказаним клопотанням в якому зазначив, що 29 травня 2018 року надійшло розпорядження про виконання судового рішення від 16 травня 2018 року та копія вироку суду (справа № 446/1757/17) від 27 грудня 2017 року відносно засудженого ОСОБА_4 .

Вказаним вироком, що набрав законної сили 17 квітня 2018 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України та призначено покарання три роки позбавлення волі, на підстав ст. 75 КК України - один рік іспитового строку з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу пробації та повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання, роботи.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 17 квітня 20189 року вирок змінено в частині застосування ст.76 КК України, зокрема зобов`язано засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації.

Зазначає, що засудженого ознайомлено із порядком та умовами звільнення від відбування покарання з випробуванням, попереджено проте, що у разі невиконання покладених на нього судом обов`язків або вчинення правопорушень, що призведуть до адміністративних стягнень, звільнення від відбування покарання може бути скасовано судом і його буде направлено для відбування покарання.

10 вересня 2018 року до Мукачівського РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації в Закарпатській області (Мукачівського міськрайонного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України) надійшло повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України від 31 серпня 2018 року у кримінальному провадженні № 000904 внесене в ЄДРДР 30 серпня 2018 року та ухвала Виноградівського районного суду Закарпатської області про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 31 серпня 2018 року.

Вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 02 серпня 2024 року ОСОБА_4 визнано винним за ч. 1 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі та за ст.185 ч. 4 КК України - до п`яти років позбавлення волі. В порядку ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено обвинуваченому покарання п`ять років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 20 листопада 2023 року у вигляд одного місяця позбавлення волі і остаточно призначено засудженому покарання п`ять років один місяць позбавлення волі.

Зазначає, що суд ухвалюючи відносно засудженого вироку від 02 серпня 2024 року у справі № 299/3148/18 залишено поза увагою вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області (справа № 446/1757/17) від 27 грудня 2017 року.

Вироком Тячівського районного суду Закарпатської області № 305/860/21 від 26 вересня 2024 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк покарання - строк відбутого покарання за вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 02 серпня 2024 рок, який набрав законної сили 03 вересня 2024 року.

Тому просить вирішити питання про застосування засудженому покарання відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України , п. 11 ст. 537, ч. 2 ст. 539 КК України та приєднати вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області (справа № 446/1757/17) від 27 грудня 2017 року до вироку Тячівського районного суду закарпатської області (справа № 305/860/21) від 26 вересня 2024 року.

В судовому засіданні прокурор клопотання з вказаних підстав підтримала та просить задовольнити.

Захисник та засуджений в судовому засіданні щодо клопотання заперечили, оскільки вважають, що воно погіршує становище підзахисного, а тому не підлягає до задоволення.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні думку учасників провадження дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України та призначено покарання три роки позбавлення волі, на підстав ст. 75 КК України - один рік іспитового строку з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу пробації та повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання, роботи.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 17 квітня 20189 року вирок змінено в частині застосування ст.76 КК України, зокрема зобов`язано засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації.

Крім того, вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 02 серпня 2024 року ОСОБА_4 визнано винним за ч. 1 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі та за ст.185 ч. 4 КК України - до п`яти років позбавлення волі. В порядку ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено обвинуваченому покарання п`ять років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 20 листопада 2023 року у вигляд одного місяця позбавлення волі і остаточно призначено засудженому покарання п`ять років один місяць позбавлення волі.

З матеріалів клопотання вбачається, що під час ухвалення вироку Виноградівського районного суду Закарпатської області від 02 серпня 2024 року не враховано вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області (справа № 446/1757/17) від 27 грудня 2017 року.

Суд зазначає, що як слідує з клопотання, під час перебування засудженого ОСОБА_4 на обліку Мукачівського РВ №1 філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області уповноваженим органом з питань пробації регулярно надсилалися запити про хід розгляду Виноградівським районним судом Закарпатської області зазначеного провадження з повідомленням суду про те, що даний злочин вчинено під час іспитового строку та проханням врахувати даний факт при винесенні вироку, що вказує про відсутність обставин за яких суд під час прийняття вироку від 02.08.2024 року не було відомо про наявність попереднього вироку Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 27.12.2017 року, який мав бути обов`язково врахолваний при призначенні ОСОБА_4 остаточного покарання.

Таким чином, судом було призначено остаточне покарання з порушенням норм матераільного права, що є неприпустимим.

Дані обставини не були враховані ні прокурором, який приймав участь під час судового розгляду.

В подальшому ситуація не була виправлена і при винесенні щодо ОСОБА_4 . вирокуТячівським районним судом Закарпатської області від 26.09.2024 року.

Відповідно до ч. 2 ст.539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Згідно ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має вирішувати питання, зокрема, про застосування покарання за наявності кількох вироків.

У відповідності до п. 11, п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема: про застосування покарання за наявності кількох вироків; інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Питання про застосування покарання за наявності кількох вироків постає перед судом під час їх виконання, зокрема, у випадку, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що ухвалив останній за часом вирок, і тому не призначив покарання за сукупністю вироків.

Також у пункті 25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися в стадії виконання вироку у випадках, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок.

Як слідує з роз`яснень, що викладені в п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7, за наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками.

Також, суд звертає увагу на роз`яснення, викладені в п.п. 10, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків», з яких вбачається, що питання, пов`язані з виконанням вироку за наявності інших вироків, розглядається судом у порядку, передбаченому ст.ст.537,539 КПК України, у випадках: а) коли щодо засудженого є вирок, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, і тому суд не призначив покарання за сукупністю вироків; б) коли під час виконання покарання, призначеного за сукупністю вироків, перший з яких скасований касаційною інстанцією, внаслідок чого необхідно виключати призначену відповідно до нього міру покарання.

Не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст. 539 КПК України, питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Зокрема, відповідно до вищезазначеної постанови, не можна уточнювати призначене покарання (як основне так і додаткове) щодо його виду та строку й призначити покарання за кожний злочин окремо, якщо суд призначив покарання тільки за сукупністю злочинів, або призначити покарання за сукупністю злочинів, якщо його було призначено за кожний злочин окремо, призначити покарання за сукупністю вироків, коли при винесенні останнього за часом вироку суду було відомо про наявність інших невиконаних вироків, але питання про призначення покарання згідно зі ст. 43 КК України 1960 р. (на сьогодні ст. 71 КК України) не було вирішено.

Крім того, у порядку, передбаченому розділом VІІІ КПК України, суд може вирішувати на стадії виконання вироків, лише ті питання, які не стосуються суті вироку, і не тягнуть погіршення становища засудженого. Не підлягають розгляду в такому порядку питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Таким чином, визначаючи порядок застосування покарання засудженому, стосовно якого є не приведений у виконання вирок, про який не було відомо суду, що ухвалив останній вирок, суд зобов`язаний керуватися ст. 71 КК України та призначити за правилами цієї статті покарання шляхом повного чи часткового складання призначених покарань, а остаточне покарання повинно бути більшим, ніж призначене за кожним з вироків окремо.

З урахуванням викладеного, з метою недопущення порушення конституційних прав засудженого ОСОБА_4 , враховуючи недопустимість погіршення становища засудженого під час вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків, у задоволенні такого клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.71 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання начальника Мукачівського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Закарпатській області ОСОБА_6 про призначення покарання за сукупністю вироків стосовно засудженого ОСОБА_4 - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 7 днів з дня проголошення ухвали, а засудженим - з дня отримання копії повної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1