Дата документу 27.01.2025Справа № 554/571/25
Провадження № 1-кс/554/1916/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання старшого слідчого-криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти особи СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000617 від 25.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

в с т а н о в и л а:

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання про накладення арешту на майно, мотивоване тим, що в провадженні СУ ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000617 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 25.09.2024 року до чергової частини ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшла заява ОСОБА_5 про те, що її син ОСОБА_6 10.09.2024 пішов із власного місця проживання, що за адресою АДРЕСА_1 та не повернувся. Місце перебування останнього не відоме.

22.12.2024 до чергової частини ВП № 3 Полтавського РУП надійшло повідомлення від начальника ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про те, що в ході відпрацювання військовослужбовців, які самовільно залишили військову частину на території Ланнівської ОТГ, а саме с. Климівка Полтавського району Полтавської області, було отримано інформацію від ОСОБА_7 про те, що ймовірне вбивство ОСОБА_6 скоїв її співмешканець ОСОБА_8 , який на даний час проходить службу в ЗСУ та який фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 , де й було вчинено ймовірне вбивство у вересні 2024 року.

22.12.2024 працівниками ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області під час проведення огляду на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено труп в стані скелетування.

22.01.2025 на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава в період часу з 15.17 год. до 16.35 год. проведено обшук домогосподарства: за адресою: АДРЕСА_2 , що належать на праві приватної власності ОСОБА_7 та де фактично проживає ОСОБА_8 , у ході чого вилучено: змив РБК №1 на опорі дерев`яного ліжка; змив РБК №2 на опорі дерев`яного ліжка; виріз тюлі зі слідами РБК; виріз шпалер зі слідами РБК під №4; виріз шпалер зі слідами РБК під №5; виріз шпалер зі слідами РБК під №6; виріз шпалер зі слідами РБК під №7; виріз шпалер зі слідами РБК під №8; мобільний телефон «Samsung GT S5610», ІМЕІ НОМЕР_1 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Водафон» № НОМЕР_2 та карта пам`яті «ADATA» 8 Gb; карта пам`яті сріблястого кольору; змив РБК з рами дверей коридору.

22.01.2025 року вказані речі у кримінальному провадженні були визнані речовим доказом.

Враховуючи, що вилучені під час обшуку речі та документи можуть бути використані в якості речових доказів по кримінальному провадженню, в органу досудового розслідування виникла необхідність накласти арешт на вище перелічене майно з метою його збереження.

У судове засідання слідча ОСОБА_3 не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі. Клопотання підтримала, просила задовольнити.

Власник майна у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив та заяви про відкладення судового засідання не подав. Неявка останнього у відповідності до положень ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Зважаючи на неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть у ньому участь, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді на підставі ч.4 ст.107 КПК України не здійснюється.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом скоєння кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.1, 2, 5 і 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як слідує зі змісту клопотання, метою накладення арешту на вилучене у ході проведення обшуку 22.01.2025 року за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 , майно є забезпечення збереження речових доказів, що узгоджується із вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України

Встановлено, що постановою слідчої від 22.01.2025 року вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла таких висновків.

Слідчим доведено, що вилучене 22.01.2025 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 майно є доказом злочину, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту надасть можливість провести із вказаним майном необхідні для органу досудового розслідування слідчі та процесуальні дії, експертні дослідження. Висновки, сформульовані за результатами виконання таких процесуальних дій слугуватимуть доказами у справі.

Вказане майно підлягає арешту, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідча довела необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у зазначеному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

Клопотання слідчої задовольнити.

Накласти арешт на вилучене в ході проведення обшуку 22.01.2025 року в період часу з 15.17 год. до 16.35 год. за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: змив РБК №1 на опорі дерев`яного ліжка; змив РБК №2 на опорі дерев`яного ліжка; виріз тюлі зі слідами РБК; виріз шпалер зі слідами РБК під №4; виріз шпалер зі слідами РБК під №5; виріз шпалер зі слідами РБК під №6; виріз шпалер зі слідами РБК під №7; виріз шпалер зі слідами РБК під №8; мобільний телефон «Samsung GT S5610», ІМЕІ НОМЕР_1 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Водафон» № НОМЕР_2 та карта пам`яті «ADATA» 8 Gb; карта пам`яті сріблястого кольору; змив РБК з рами дверей коридору - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1