Справа № 298/1845/23
Номер провадження 1-кп/298/144/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року с-ще Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000260 від 12 вересня 2023 року,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт.Великий Березний Великоберезнянського району Закарпатської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, незаміжньої, яка має на утриманні 8 неповнолітніх дітей, з початковою освітою, непрацюючої, в силу ст.89 КК України несудимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду зазначене кримінальне провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 Про введення воєнного стану в Україні в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, в останнє Указом Президента України №451/2023 від 26.07.2023, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 5 години 30 хвилин 18.08.2023 строком на 90 діб. Таким чином, на даний час в Україні діє воєнний стан.

ОСОБА_3 23.07.2023 близько 13:00 години з метою реалізації свого протиправного злочинного умислу, направленого на викрадення чужого майна, завідомо знаючи, що у будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , нікого немає, упевнившись, що її дії є таємними, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи настання таких, діючи з прямим умислом, направленим на заволодіння чужим майном, проникла до вищевказаного будинку через незамкнені двері, звідки викрала спальний набір «Богема» чорного кольору, в який входить: ліжко, 2 тумбочки, комод, дзеркало, шафа та матрас, вартість якого згідно звіту про оцінку становить 36 653,00 гривні, чим спричинила потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму, після чого покинула територію вищевказаного дворогосподарства, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України - крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, вчиненій в умовах воєнного стану, поєднаній з проникненням в житло.

Потерпіла ОСОБА_6 , будучи повідомленою належним чином про час і місце судового розгляду, у судове засідання повторно не з"явилася, остання впродовж перебування кримінального провадження на розгляді в суді в судові засідання жодного разу не з`явилася. У матеріалах справи наявна письмова заява потерпілої ОСОБА_6 від 28.09.2023, в якій вона просить підготовче засідання та судовий розгляд кримінального провадження №0000260розглядати за її відсутності, покарання залишає на розсуд суду.

У судовому засіданні ОСОБА_3 визнала себе винною по пред`явленому обвинуваченню за ч.4 ст.185 КК України в повному обсязі, погодилася із обставинами, викладеними в обвинувальному акті, та пояснила, що дійсно вчинила крадіжку спального гарнітуру з будинку по АДРЕСА_1 , проникнувши у вказаний будинок, в той час у будинку нікого не було, і про це вона знала, двері були відчинені і мебель, яка була запакована в коробках, вона самостійно носила на власний віз та відвезла до себе додому за адресою АДРЕСА_2 . Повідомила, що вказаний спальний набір належить її матері, яка є потерпілою в даній справі. Ствердила, що спальний набір тримала в себе вдома три дні, а потім продала за 20000 грн., з яких 10000 грн. залишила собі, а іншу частину грошей повернула потерпілій. Зазначила, що шкодує, що вчинила дане кримінальне правопорушення, зробила висновки з своїх дій, розкаюється у вчиненому, більше так вчиняти не буде.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_3 , визначивши відповідно до ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Отже, суд, допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, доходить висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме: крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинена в умовах воєнного стану, поєднана з проникненням в житло.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч.4 ст.185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинена в умовах воєнного стану, поєднана з проникненням в житло, і вказане кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 у відповідності до ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

На переконання суду, щире каяття обвинуваченої ОСОБА_3 полягає в суб`єктивному ставленні останньої до вчиненого, зокрема, в тому, що вона визнала факт вчинення кримінального правопорушення та негативні наслідки такого, визнала свою провину у вчиненому повністю, висловила щирий жаль з приводу цього, усвідомила протиправність своєї поведінки, щиро вибачилася за скоєне, в тому числі, здійснила дії щодо часткового повернення потерпілій суми коштів.

Має місце активне сприяння розкриттю злочину з боку обвинуваченої ОСОБА_3 , що полягає у тому, що останньою органу досудового розслідування та суду повідомлено про відомі обставини вчинення кримінального правопорушення, під час судового розгляду провадження дано послідовні визнавальні показання.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченої, зокрема її вік, те, що остання є незаміжньою, має на утриманні 8 неповнолітніх дітей, не перебуває на психіатричному та наркологічному обліках, непрацевлаштована, однак є працездатною, має місце реєстрації та постійного проживання, не характеризується негативно за місцем проживання, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що таке покарання обтяжує.

Враховуючи вищевикладені обставини, принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, визначеному санкцією ч.4 ст.185 КК України.

Суд приходить до висновку, що покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років буде відповідати меті, визначеній у ст.50 КК України та у відповідності до ст. 65 КК України буде достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 та запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Незважаючи на те, що обвинувачена ОСОБА_3 раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, втім в силу ст.89 КК України є несудимою, суд вважає, що призначення їй в даному випадку реального покарання не буде відповідати характеру вчиненого нею злочину, обставинам вчинення такого, потерпіла претензій до обвинуваченої не пред`явила, а сама обвинувачена розкаялася в своїх протиправних діях. За таких обставин досягнення цілей покарання - виправлення та перевиховання, можливе без ізоляції ОСОБА_3 від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за її поведінкою в період іспитового строку з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Врахувавши означені вище обставини, з огляду також на те, що обвинувачена ОСОБА_3 у вчиненому щиро розкаялася, надавала суду послідовні показання, якими викривала свої дії, суд прийшов висновку про необхідність призначення обвинуваченій покарання у межах, передбачених санкцією ч.4 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі на строк п`ять років та відповідно до ч.1 ст.75 КК України, доходить висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити її від відбування покарання з випробуванням.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 слід звільнити від призначеного покарання з випробувальним строком на 1 рік і 5 місяців з покладенням обов"язків, передбачених ст.76 КК України.

На переконання суду, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченої.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, речових доказів нема, судові витрати відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_3 обирався ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 26 вересня 2023 року у вигляді домашнього арешту, строк дії якого закінчився.

З огляду на особу обвинуваченої, обставини вчинення нею кримінального правопорушення, визначену їй міру покарання, суд не знаходить підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року і 5 (п`яти) місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї судом обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку ОСОБА_3 обраховувати з дня ухвалення вироку - з 13 лютого 2025 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1