Справа № 183/7707/24
№ 1-кп/183/1266/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2025 року Дніпропетровська обл.,

м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000101 від 18.06.2024 р. за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не одруженого, не працюючого, маючого середню освіту, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

31 березня 2024 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 проходив біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає його знайомий ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_4 без будь-яких причин раптово виник прямий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел, ОСОБА_4 y вказаний час та місці, з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 підшукавши на відкритій ділянці місцевості предмет, ззовні схожий на дерев`яну палку, попрямував до домоволодіння ОСОБА_5 ..

Далі, 31 березня 2024 року, приблизно о 20 годині 05 хвилин ОСОБА_4 , зайшовши у приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_2 , побачив ОСОБА_5 га, маючи прямий умисел, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, наблизився безпосередньою до ОСОБА_5 та використовуючи власні фізичні значні зусилля, тримаючи у правій руці предмет, зовні схожий на дерев`яну палку, зверху вниз завдав не менше 7 ударів в область голови, рук, грудної клітини.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 тілесне ушкодження у виді закритої травми грудної клітини з переломом 6,7-го ребер справа по лопатковій лінії, закритого перелому 5-ї п`ясної кістки лівої кисті, перелому основи нігтьової фаланги 1-го пальця лівої кисті, у своїй сукупності, відносяться до середнього ступеню тяжкості, оскільки зростання кісткових уламків у місці перелому, відбувається у термін понад 21-ї доби. Тілесні ушкодження у виді забійних ран на лобі справа та зліва, обох надбрівних та тім`яної ділянки, за своїм клінічним перебігом, відносяться до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я, тривалістю понад 6-ть діб, але не більше ніж 21-а доба.

Після цього ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, яке умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованих йому діянь та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачена та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються. При цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченої та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_4 та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, доходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання, суд, відповідно до вимог ст.ст. 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

Згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, обвинувачений вчинив нетяжкий злочини.

Обставиною, яка згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття.

Обставиною, яка згідно зі ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому є рецидив злочину.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він на обліку у лікаря нарколога не перебуває, постійного місця роботи не має, за місцем проживання зарекомендувала себе посередньо, раніше судимий.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, відношення особи до скоєного кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого, думку сторони обвинувачення у зв`язку з чим, суд вважає, що обвинуваченому за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України слід призначити покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

Судом встановлено, що вироком від 30.01.2025 р. Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області обвинувачений був визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, та йому призначалося покарання у виді обмеження волі на строк один рік шість місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим, призначеним вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.08.2024 р., остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років шість місяців десять днів.

Таким чином на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.01.2025 р. слід остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років сім місяців.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати, речові докази відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 368 - 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.01.2025 р., остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років вісім місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати в строк відбування ОСОБА_4 покарання, призначеного за цим вироком, відбуте ним покарання у виді позбавлення волі за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.01.2025 р. (в період з 26 квітня 2024 р. по день набрання законної сили вироку у справі, що розглядається (№ 183/7707/24)).

Речові докази: медичну картку ОСОБА_5 повернути потерпілому ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1