Справа № 183/2810/25
№ 1-кп/183/1613/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2025 року м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000012 від 03.01.2025 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Запоріжжя, громадянин України, офіційно не працюючого, не одруженого, з середньо спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-21.02.2017 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.4 ст.407 КК України, покарання у вигляді арешту строком на 6 місяців.

-30.11.2024 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.355 КК України засуджено до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України « Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

14 грудня 2024 року, приблизно о 03 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , знаходився в приміщенні орендованої ним квартири за адресою: АДРЕСА_3 , котра належить ОСОБА_7 . В цей час ОСОБА_3 перебуваючи у приміщенні вказаної квартири на стіні побачив вмонтований телевізор Liberton 32AS3HDTA1, серійний номер W-1957, 32AS3HDTA1, чорного кольору, який належить ОСОБА_7 . В цей же час у останнього виник прямий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме вищевказаного телевізора.

Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, ОСОБА_3 , знаходячись у вказаний час та місці, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи таємно, за допомогою фізичної сили зірвав телевізор Liberton 32AS3HDTA1, серійний номер W-1957, 32AS3HDTA1, чорного кольору з кріплень, тим самим таємно вчинив крадіжку вказаного майна.

В подальшому ОСОБА_3 з викраденим майном покинув приміщення вищевказаної квартири, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду у загальному розмірі 3900 гривень.

Крім того, 06 січня 2025 року у вечірній час, ОСОБА_3 , знаходився поблизу буд. АДРЕСА_2 , разом з потерпілим ОСОБА_8 , де в цей час ОСОБА_3 побачив мобільний телефон POCO C65 Black, яким користувався ОСОБА_8 . В цей момент у ОСОБА_3 виник прямий умисел, спрямований на заволодіння вказаним мобільним телефоном, який належить потерпілому, шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 06 січня 2025 року у вечірній час, ОСОБА_3 перебуваючи у вищезазначеному місці, діючи умисно, із корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, шляхом зловживання довірою, попросив у ОСОБА_8 мобільний телефон POCO C65 Black, який належить останньому, під приводом користування та пообіцяв повернути цього ж дня.

Однак ОСОБА_3 заздалегідь розумів, що повертати вказаний мобільний телефон не буде, тим самим ввів в оману ОСОБА_8 який в свою чергу, нічого не підозрюючи про протиправні наміри, надав останньому вищевказаний мобільний телефон.

Після цього, ОСОБА_3 взяв мобільний телефон POCO C65 Black та доводячи свій умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою до кінця, покинув місце вчинення злочину, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на суму 3 813 гривень 67 копійок.

Крім цього, 12 січня 2025 року у вечірній час, ОСОБА_3 , знаходився за адресою: провулок О.Мітягіна, 10 м. Самар Дніпропетровської області, разом з неповнолітньою потерпілою ОСОБА_10 , де в цей час ОСОБА_3 побачив мобільний телефон Iphone 12 Pro Max Graphite, яким користувалась ОСОБА_10 . В цей момент у ОСОБА_3 виник прямий умисел, спрямований на заволодіння вказаним мобільним телефоном, який належить неповнолітній потерпілій, шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 12 січня 2025 року у вечірній час доби, ОСОБА_3 перебуваючи у вищезазначеному місці, діючи умисно, повторно із корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, шляхом зловживання довірою, попросив у ОСОБА_10 мобільний телефон Iphone 12 Pro Max Graphite, який належить останній, під приводом користування та пообіцяв повернути цього ж дня.

Однак, ОСОБА_3 заздалегідь розумів, що повертати вказаний мобільний телефон не буде, тим самим ввів в оману ОСОБА_10 яка в свою чергу, нічого не підозрюючи про протиправні наміри, надала останньому вищевказаний мобільний телефон.

Після цього, ОСОБА_3 взяв мобільний телефон Iphone 12 Pro Max Graphite, та доводячи свій умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою до кінця, покинув місце вчинення злочину, чим спричинив неповнолітній потерпілій ОСОБА_10 матеріальний збиток на суму 18336 гривень 60 копійок.

Крім цього, 27 січня 2025 року приблизно о 18 годині 10 хвилин ОСОБА_3 проходив поблизу будинку № 9 по вул. Гідності м. Самар Дніпропетровської області, де побачив раніше незнайомого ОСОБА_6 , який йшов у напрямку вул. Українська, в одній руці тримаючи барсетку, а іншою тримав мобільний телефон та вів розмову за допомогою мобільного телефону. В ході телефонної розмови ОСОБА_6 повідомив співрозмовнику, що має при собі грошові кошти, почувши це у ОСОБА_3 раптово виник прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а саме вказаної барсетки, яка належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , продовжив йти за ОСОБА_6 , та коли останній проходив повз будинок №2 по вул. Українська в м. Самар Дніпропетровської області, ОСОБА_3 знаходячись за спиною ОСОБА_6 , усвідомлюючи відкритий характер своїх протиправних дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, вчиняючи злочин в умовах воєнного стану, правою рукою схопив барсетку, яку ОСОБА_6 тримав в правій руці, із застосуванням сили (ривком) потягнув на себе. ОСОБА_6 , намагаючись утримати своє майно, міцно утримував ручку барсетки, однак вона від ривка ОСОБА_3 відірвалася від барсетки, після чого ОСОБА_3 відкрито заволодів барсеткою, яка належить ОСОБА_6 , всередині якої знаходилися грошові кошти в сумі 10600 гривень, дві банківські картки банку АТ КБ «Приватбанк», пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_6 , картка платника податків на ім`я ОСОБА_6 , медична довідка серія 10АААГ№ 574930 на ім`я ОСОБА_6 ,паспорт громадянина України № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_11 ,посвідчення водія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 ,паспорт громадянина України НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 ,

Після чого, ОСОБА_3 , не звертаючи увагу на вимоги потерпілого ОСОБА_6 , який просила припинити свої злочинні дії та повернути йому майно, з місця скоєння злочину втік, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 обставини викладені в обвинувальному акті не оспорював, повністю їх підтвердив. У скоєному щиро розкаювався.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 питання щодо покарання обвинуваченому залишив на розсуд суду, шкоду завдану кримінальним правопорушенням не відшкодовано, повернуто лише частину документів.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд провадження за їх відсутності, в якій зазначили, що не заперечують проти визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Питання щодо покарання обвинуваченим залишили на розсуд суду.

Потерпілому ОСОБА_7 шкоду завдану кримінальним правопорушенням відшкодовано частково, шляхом повернення майна.

Потерпілому ОСОБА_9 шкоду завдану кримінальним правопорушенням відшкодовано частково, шляхом повернення майна.

Потерпілому ОСОБА_10 шкоду завдану кримінальним правопорушенням відшкодовано частково, шляхом повернення майна.

У судовому засіданні учасники судового розгляду не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тому суд вважає не доцільним досліджувати докази.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним:

-таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчинене в умовах воєнного стану за ч. 4 ст. 185 КК України;

-відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану за ч. 4 ст. 186 КК України;

-заволодіння чужого майна шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно за ч. 2 ст. 190 КК України.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст.12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття.

При цьому, суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, а також готовністю нести кримінальну відповідальність.

Обставини, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, враховуючи його поведінку, якою він демонструє відверте нехтування встановленими законами України суспільними правилами поведінки, його зухвале ставлення до норм моралі та кримінального законодавства, а також те, що він раніше судимий, на шлях виправлення не став, суспільно корисною працею не займається, що дає суду підстави для призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі та відсутності підстав для застосування ст. 69, 75 КК України.

Судом також встановлено, що вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12.11.2024 року ОСОБА_3 був визнаваний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки.

Оскільки нове кримінальне правопорушення за зазначеним кримінальним провадженням обвинувачений ОСОБА_3 вчинив після ухвалення вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12.11.2024 року, але до повного відбуття покарання, суд на підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання за цим вироком частково приєднує невідбуте покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська області від 12.11.2024 року.

В кримінальному провадженні цивільний позов до обвинуваченого не заявлявся.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний тримання під вартою.

Під час досудового розслідування був проведений ряд судових експертиз, вартість яких підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років;

- за ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком 7 (сім) років;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити ОСОБА_3 покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12.11.2024 року та остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.

Початок строку покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання 30 січня 2025 року.

Зарахувати в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з моменту затримання, а саме з 30.01.2025 року по 07.04.2025 року включно.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний тримання під вартою.

Речові докази по кримінальному провадженню:

-медична довідка №10ААГ N?574930 на ім?я ОСОБА_6 , картка платника податків на ім?я ОСОБА_6 , паспорт громадянина України на ім?я ОСОБА_6 , пенсійне посвідчення «Ветерана праці» на ім?я ОСОБА_6 , пенсійне посвідчення ОСОБА_6 , службове посвідчення «Укрзалізниці» на ім?я ОСОБА_6 , Посвідчення водія ОСОБА_6 , паспорт громадянина України ОСОБА_11 , картка «Приват Банк» 2шт., дисконтні картки в кількості 6 шт. які поміщені до спец. пакету WAR1852200 вважати повернутими ОСОБА_11 за належністю;

-чоловічий гаманець зі шкіри на три відділення «Gloss» придбаний, пластиковий чохол сірого кольору для окулярів «ELCE», Окуляри для зору LXO6027SIL5317-140, пластиковий чохол для окулярів, функціональний ніж, лупа поміщені до спец. пакету RIC 2029120, які поміщені до камери схову зберігання речових доказів Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути законному володільцю;

-куртка кольору олива, штани спортивні темно сірого кольору та кросівки світлого кольору поміщені до спец. пакету PSP8105818, які поміщені до камери схову зберігання речових доказів Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути законному володільцю;

-ручку від сумки зі шкірозамінника розміром 14,5 см яка після огляду вилучається та поміщена до спец. пакету PSP1112631, яка поміщена до камери схову зберігання речових доказів Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути законному володільцю;

-мобільний телефон марки «РОСО С65» моделі «Black 6GB RAM 128 GB ROM» imeil: НОМЕР_4 iмei2: НОМЕР_5 серійний номер: НОМЕР_6 чорного кольору - вважати повернутим ОСОБА_9 за належністю;

-Телевізор марки «Liberton» модель 32AS3HDTA1, серійний номер W-1937, 32AS3HDTA1-1219-0282, чорного кольору, 32 дюйми - вважати повернутим ОСОБА_12 за належністю;

-Мобільний телефон марки "iPhone 12 Pro Max" iмei1: НОМЕР_7 , iмei2: НОМЕР_8 - вважати повернутим ОСОБА_10 за належністю;

-коробку з мобільного телефону марки "iPhone 12 Pro Max" iмеil: НОМЕР_7 , iмei2: НОМЕР_8 - вважати повернутою ОСОБА_10 за належністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертиз:

-Д-19/113-25/245-ТВ від 15.01.2025 у розмірі 1591 гривень 80 копійок;

-Д-19/113-25/1014-ТВ від 10.02.2025 у розмірі 1989 гривень 75 копійок;

-Д-19/113-25/1015-ТВ від 11.02.2025 у розмірі 1989 гривень 75 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно вручити ОСОБА_3 та прокурору.

Суддя ОСОБА_1