Справа № 455/176/25
Провадження № 1-кп/455/117/2025
ВИРОК

Іменем України

28 лютого 2025 року м.Старий Самбір

СТАРОСАМБІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Старосамбірського районного суду Львівської області кримінальне провадження №№ 0000002 від 02.01.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Добромиль Старосамбірського району Львівської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, не працюючий, раніше не судимий, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 (далі за текстом - Обвинувачений),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України (далі за текстом КК України),

ВСТАНОВИВ:

1. ФОРМУЛЮВАННЯ ОБВИНУВАЧЕННЯ, ВИЗНАНОГО СУДОМ ДОВЕДЕНИМ, ОБСТАВИНИ ВЧИНЕННЯ КРИМІНАЛЬНОГО ПРАВОПОРУШЕННЯ

ОСОБА_4 , діючи всупереч вимог статті 68 Конституції України, пункту 1 Переліку видів майна, що може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 №2471-ХІІ, п.п.9, 11, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576 з наступними змінами, п.11.7 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 21.08.1998 №662, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність своїх дій у сфері незаконного поводження з вогнепальною зброєю, бойовими припасами та вибуховими речовинами, діючи умисно, в період із невстановленого органом досудового розслідування часу, але не пізніше 01.01.2025, за невстановлених слідством обставин, шляхом привласнення знайденого у невстановленому слідством місці, придбав наступні предмети

- корпус гранати Ф1, яка згідно висновку експерта є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом осколкової оборонної ручної гранати Ф1 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху;

- підривач типу УЗРГМ-2, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний для здійснення вибуху;

-корпус гранати RGD-5, яка згідно висновку експерта є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом осколкової наступальної ручної гранати RGD-5 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху;

- підривач типу ДВМ, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний для здійснення вибуху;

- корпус гранати РГД-5, яка згідно висновку експерта є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом осколкової наступальної ручної гранати РГД-5 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху;

- підривач типу УЗРГМ-2, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний для здійснення вибуху, які ОСОБА_4 , перебуваючи на військовій службі у Запорізькій області, надіслав у вересні 2024 (невстановленого органом досудового розслідування дати) посилкою поштового відділення «Нова Пошта» дружині ОСОБА_5 , котрій наказав залишити вищевказані вибухові пристрої та речовини у їхньому господарському приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 , до його повернення додому, де вони знаходилися до 01.01.2025.

В подальшому, ОСОБА_5 01.01.2025 заявила органам поліції про зберігання її чоловіком ОСОБА_4 вибухових пристроїв та речовин, та цього ж дня добровільно показала їхнє місце знаходження, які цього ж дня в ході перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів працівниками управління вибухотехнічної служби ГУ НП у Львівській області, були вилучені працівниками СВ ВП № 1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному поводженні зі зброєю та бойовими припасами, а саме в незаконному придбанні, зберіганні бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 263 КК України.

2. ПОЗИЦІЯ СТОРОНИ ЗАХИСТУ

Обвинувачений в судовому засіданні пояснив, що розуміє зміст та характер пред`явленого йому обвинувачення, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, погодився давати показання.

3. ОБСЯГ ДОСЛІДЖУВАНИХ СУДОМ ДОКАЗІВ

На підставі частини 3 статті 349 КПК України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким з не оспорюються, обмежитись допитом Обвинуваченого, а також дослідженням документів, які характеризують його особу.

При цьому, судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає. Також судом роз`яснено учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

4. ДОПИТ ОБВИНУВАЧЕНОГО

Допитаний в судовому засіданні Обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушень визнав повністю, щиро каявся, в ході допиту повністю підтвердив фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті.

5. ВІДОМОСТІ ПРО ОСОБУ ОБВИНУВАЧЕНОГО

Обвинувачений є учасником бойових дій, раніше не судимий, під динамічним спостереженням лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні трьох малолітніх дітей.

6. ВИСНОВКИ СУДУ

Судом встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується Обвинувачений дійсно мало місце, це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України, Обвинувачений винен у вчиненні кримінального правопорушення та підлягає покаранню за його вчинення.

Обставинами, що пом`якшують покарання Обвинуваченого - є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставини, що обтяжують покарання Обвинуваченому - відсутні.

7. ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАНЯ ОБВИНУВАЧЕНОМУ

7.1. Загальні засади призначення показання

Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (частини 1 та 2 статті 50 КК України).

Суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (частина 1 статті 65 КК України).

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень (2 статті 65 КК України).

Якщо суд, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням (частина 1 статті 75 Кримінального кодексу України).

У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років (частини 3 та 4 статті 75 Кримінального кодексу України).

7.2. Призначення покарання за частиною 1 статті 263 КК України, звільнення від відбування покарання

При визначенні виду та міри покарання Обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

З урахуванням положень статті 12 Кримінального кодексу України, кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України класифікується як тяжкий злочин.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вищевикладені відомості про особу Обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують, суд дійшов висновку, що для досягнення мети, визначеної частиною 2 статті 50 Кримінального кодексу України, Обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції частини 1 статті 263 Кримінального кодексу України у виді 3 років позбавлення волі, та враховуючи те, що на переконання суду, виправлення Обвинуваченого у даному випадку можливе без відбування покарання - звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 Кримінального кодексу України.

8. ВИРІШЕННЯ ІНШИХ ПИТАНЬ ПРИ УХВАЛЕННІ ВИРОКУ

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення матеріальної шкоди не завдано. Цивільній позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.

Витрати на проведення вибухово-технічних експертиз №СЕ-19/114-25/492-ВТХ від 17.01.2025, №СЕ-19/114-25/491-ВТХ від 17.01.2025, №СЕ-19/114-25/490-ВТХ від 17.01.2025 у загальному розмірі 11 938,50 грн підлягають стягненню з Обвинуваченого.

В ході досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід до Обвинуваченого не застосовувався, Обвинувачений від виконання своїх процесуальних обов`язків не ухилявся. Наведені обставини, з огляду на положення статті 177 КПК України щодо мети застосування запобіжних заходів, вказують на відсутність правових підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку статті 100 КПК України, враховуючи, що майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.

9. СУДОВЕ РІШЕННЯ

Керуючись статтями 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк на 3 роки.

2. З урахуванням положень статей 75, 76 Кримінального кодексу України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді 3 років позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 1 рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього наступні обов`язки:1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 11 938,50 грн (Отримувач: ГУК Львів/Львівська тг/24060300, код отримувача: 38008294, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.) UA0013933).

4. Речові доказі:

(1) залишки знищених: корпусу гранати РГД-5, підривника УЗРГМ-2-83, корпусу гранати Ф-1, підривника УЗРГМ-2-8, корпусу гранати РГД-5 GHO-1, підривника типу ДВМ, що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Відділення поліції № 1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області за адресою: м. Старий Самбір, вул. Л. Галицького, 41, Самбірського району Львівської області (квитанція №1413 від 23.01.2025) - знищити після набрання вироком законної сили;

(2) DVD-диск з відеозаписом від 01.01.2025 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Строк і порядок набрання вироком законної сили та його оскарження

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

Суддя ОСОБА_1