Справа № 164/448/25
п/с 1-в/164/277/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2025 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації державної

установи „Маневицька виправна колонія № 42" ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Маневичі клопотання прокурора Маневицького відділу Камінь-Каширської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 , засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Маневицького відділу Камінь-Каширської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням про звільнення від відбування покарання, ОСОБА_5 , засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2019 року. Свої вимоги обґрунтував тим, що 9 серпня 2024 року набув чинності Закон України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18 липня 2024 року. Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2019 року ОСОБА_5 було засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України на 6 місяців арешту. На даний час він відбуває покарання у державній установі „Маневицька виправна колонія № 42" згідно вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 2 лютого 2021 року за ч. 1 ст. 121 КК, ч. 1 ст. 263 КК, ч. 4 ст. 70 КК України у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання рахується з 2 лютого 2021 року. Згідно вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2019 року ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна на суму 212 гривень 30 копійок. Законом України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18 липня 2024 року збільшені межі застосування Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушень, зокрема викрадення чужого майна. Відповідно до ст. 51 КУпАП викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Станом на 1 січня 2018 року неоподатковуваний мінімум доходів громадян (загальна податкова соціальна пільга) становила 881 гривень, отже, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян становили 1762 гривні. ОСОБА_5 було засуджено за викрадення чужого майна, яке Законом України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" віднесено до дрібного викрадення чужого майна, тобто до адміністративних правопорушень, а тому він має бути звільнений від відбування покарання.Відповідно до ст. 58 Конституції України, ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом?якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Вищевказані зміни в законодавстві пом?якшують та скасовують кримінальну протиправність діяння, тобто мають зворотну дію в часі, а тому мають бути застосовані до засудженого ОСОБА_5 . Посилаючись на зазначені обставини, просив звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2019 року, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав, просив звільнити його від відбування покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2019 року, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Заслухавши пояснення засудженого, думку представника адміністрації установи, який проти задоволення клопотання не заперечував, висновок прокурора, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що вказане клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

9 серпня 2024 року набув чинності Закон України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18 липня 2024 року, яким встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто викрадення чужого майна на суму до 3028 гривень) є дрібним викраденням чужого майна, за яке настає адміністративна відповідальність за ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом?якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом?якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2019 року ОСОБА_5 було засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України на 6 місяців арешту. Згідно вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2019 року ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна на суму 212 гривень 30 копійок. Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 2 лютого 2021 року ОСОБА_5 було засуджено за ч. 1 ст. 121 КК, ч. 1 ст. 263 КК, ч. 4 ст. 70 КК України на 6 років 6 місяців позбавлення волі. На даний час він відбуває покарання у державній установі „Маневицька виправна колонія № 42". Строк відбування покарання рахується з 2 лютого 2021 року.

Оскільки ОСОБА_5 8 листопада 2018 року вчинив таємне викрадення чужого майна на загальну суму 212 гривень 30 копійок, що на момент вчинення діяння мало ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку з набуттям чинності Законом України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" його дії підпадають під дію даного Закону, а тому вчинене останнім правопорушення кваліфікується як дрібне викрадення чужого майна, що відноситься до адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Враховуючи вказані обставини, ОСОБА_5 на підставі ч. 2 ст. 74 КК України підлягаєзвільненню від відбування покарання, призначеного йому вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2019 року, за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого ОСОБА_5 діяння.

Враховуючи вищевикладене,ОСОБА_5 слід вважати засудженим вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 2 лютого 2021 року за ч. 1 ст. 121 КК, ч. 1 ст. 263 КК, ст. 70 КК України на 6 років позбавлення волі. В зв?язку із звільненням ОСОБА_5 відвідбування покаранняза ч. 2 ст. 185 КК України ч. 4 ст. 70 КК України застосуванню не підлягає. Строк відбування покарання рахувати з 2 лютого 2021 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 369-372, 395, 532, 537, 539 КПК України, ст. 58 Конституції України, ст.ст. 4, 5, 72, 74 КК України,Законом України „Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18 липня 2024 року, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч. 2 ст. 74 КК Українизвільнити від відбування покарання, призначеного йому вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2019 року, за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого ним діяння.

В зв?язку із звільненням ОСОБА_5 відвідбування покаранняза ч. 2 ст. 185 КК України ч. 4 ст. 70 КК України застосуванню не підлягає.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 2 лютого 2021 року за ч. 1 ст. 121 КК, ч. 1 ст. 263 КК, ст. 70 КК України на 6 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 2 лютого 2021 року.

Копію ухвали направити у державну установу „Маневицька виправна колонія № 42" для виконання та засудженому для відому.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя районного суду ОСОБА_1