справа № 619/3910/24
провадження № 1-кс/619/159/25
УХВАЛА

іменем України

19 лютого 2025 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотанняслідчого СВ ВП № 3 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000042 від 09 листопада 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України,

встановив:

Слідчий СВ ВП № 3 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погоджене з прокурором Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000042 від 09 листопада 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що громадянин України ОСОБА_5 вчиняє умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору, а саме: плете маскувальні сітки для допомоги військовим рф.

Під час проведення процесуальних та слідчих дій, а також виконання доручень слідчого на проведення слідчих (розшукових) заходів працівниками НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України та УКР ГУНП в Харківській області отримано інформацію та підтверджуючі докази, того, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення злочину, може бути причетний громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець селища Козача Лопань Дергачівського району Харківської області, українець, громадянин України, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_3 , виданий Жовтневим РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області 13.12.2014, паспорт для виїзду за кордон серія № НОМЕР_4 виданий Шевченківським відділом м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області 30.07.2018, який дійсний до 30.07.2028, посвідчення водія серії НОМЕР_5 , виданого ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Харкова та Харківського району № 2 ГУ МВС України в Харківській області 30.03.2002.

Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 04 лютого 2025 року у справі № 619/3910/24 надано дозвіл учасникам слідчої групи у кримінальному провадженні на проведення обшуку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

13.02.2025, на підставі вищевказаної ухвали слідчого суддіДергачівського районного суду Харківської області, проведено обшук житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: - мобільний телефон марки «Xiomi Redmi Note 12», з ІМЕІ 1: НОМЕР_6 , ІМЕІ 2: НОМЕР_7 , упакований до сейф-пакету «НПУ СУ» № PSP1001175; - мобільний телефон марки «IPhone» модель «7», з ІМЕІ 1: НОМЕР_8 , упакований до сейф-пакету «НПУ СУ» № PSP1001172; - мобільний телефон марки «Xiomi Redmi Note 11», з ІМЕІ 1: НОМЕР_9 , ІМЕІ 2: НОМЕР_7 , упакований до сейф-пакету «НПУ СУ» № PSP1001174; - трудову книжка № 007303 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та завірену копію наказу № 887-К від 08.06.2022 УА ТОВ «ЄВРОМІКС» ІІ, на 1 арк., упаковані до сейф-пакету «НПУ СУ» № PSP1001171.

13.02.2025 вилучені під час вищевказаного обшуку мобільні телефони оглянуті, та під час їх оглядів жодної інформації, що цікавить орган досудового розслідування в межах вказаного кримінального провадження, на них не виявлено, але оглянуті мобільні телефони були перепаковані у відповідності до зазначеної послідовності в сей-пакети «НПУ СУ» за №№ PSP1001173, PSP1001177, PSP1001176, з пояснювальним написами та підписами учасників огляду предметів.

Відповідно в подальшому проведеного допиту в якості свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено, що вилучені документи, належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкав в с. Гранів по сусідству з його батьками, та з яким він знайомий з 2008 року. Вони разом працювали в УА ТОВ «ЄВРОМІКС» ІІ, який в подальшому потрапив під окупацію

Даному свідку з УА ТОВ «ЄВРОМІКС» ІІ передали вказані документи, для передачі в подальшому ОСОБА_6 , але в зв`язку з тим, що останній після деокупації території Харківської області, виїхав з території України до рф, можливості передати вказані документи не було, і на даний час можливість повернути документи власнику, відсутня. У зв`язку з викладеним, документи зберігалися в його на квартирі. Окрім того, в ході спілкування з ОСОБА_8 по телефону, йому стало відомо, що під час перебування останнього на окупованих територіях України, він працював в пекарні, допомагаючи носити мішки з мукою та надавав іншу допомогу. Після виїзду з території України до рф, ОСОБА_9 підробляв на різних фірмах, то на прийомці б/у піддонів, то водієм та інше.

На даний час встановлено, що під час обшуку вилучені три мобільні телефони, які не містять жодної інформації, що цікавить орган досудового розслідування в межах вказаного кримінального провадження, та не мають відповідно доказового значення у кримінальному провадженні № 0000042 від 09.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, окрім того, що за допомогою них близькі ОСОБА_5 спілкувались з ним під час тимчасової окупації частини території Харківського району Харківської області та в подальшому.

Що ж стосується, вилучених трудової книжки № 007303 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та завіреної копії наказу № 887-К від 08.06.2022 УА ТОВ «ЄВРОМІКС» ІІ на 1 арк., встановлено, що вони мають відношення до особи, яка можливо співпрацювала з окупаційними військами та окупаційною владою держави-агресора, що в подальшому може мати інтерес для досудового розслідування як в межах вказаного кримінального провадження, так і в окремому провадженні, а також що вони належать особі, яка на даний час знаходиться поза межами території України, на території держави-агресора рф.

13.02.2025 постановою слідчого СВ ВП № 3 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , вилучене майно в ході проведення обшуку від 13.02.2025 квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , долучено в якості речових доказів до кримінального провадження № 0000042 від 09.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України. Оскільки на вилучених мобільних телефонах відсутня інформація, що цікавить орган досудового розслідування в межах вказаного кримінального провадження, їх повернуто власникам на відповідальне зберігання під відповідну розписку.

17 лютого 2025 року слідчим через поштовий сервіс «УКРПОШТА» було подано клопотання про арешт вищевказаного майна.

В клопотанні слідчий зазначає, що відповідно до ст.ст. 167, 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що вилучене майно є предметами, що мають доказове значення та є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Метою накладання арешту на вищезазначене майно є забезпечення кримінального провадження, збереження речових доказів, необхідність їх використання в ході досудового розслідування в якості речових доказів, а також для призначення судових експертиз та проведення інших слідчих дій.

Оскільки вище вказане майно зберігає на собі сліди кримінального правопорушення і є речовими доказами по справі, посилаючись на положення ст.ст. 36, 64-2, 167-174 КПК України, слідчий просить накласти арешт на зазначене вище майно, яке було тимчасово вилучене під час обшуку, з метою забезпечення збереження речових доказів, проведеннясудових експертиз та яке може бути використане, як доказ у кримінальному провадженні.

В судове засідання прокурор та слідчий не з`явились, подали до суду заяви, в яких клопотання підтримали, просили його задовольнити з підстав, зазначених у ньому, та просили судовий розгляд провести у їх відсутність.

Особа, майно якої вилучено, у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином.

Відповідно до ч. 1 статті 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого (а у визначених законом випадках дізнавача) та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи стислі строки, встановлені законом для розгляду клопотання, вжиття судом необхідних заходів для забезпечення явки в судове засідання учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання без участі сторін та без фіксації даної процесуальної дії за допомогою технічних засобів відповідно до положень частини 1, 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, доводів сторін кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про задоволення клопотання з таких підстав.

Згідно положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (Рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства").

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З матеріалів провадження вбачається, що СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042 від 09 листопада 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Під час досудового розслідування органом досудового розслідування встановлено, громадянин України ОСОБА_5 вчиняє умисні дії, спрямовані на допомогу державі -агресору, а саме: плете маскувальні сітки для допомоги військовим рф.

13.02.2025 слідчим СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 проведено обшук житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 04.02.2025,з метою відшукування документів, рукописних записів, засобів зв`язку, комп`ютерної техніки, електронних носіїв інформації чи інших матеріальних носіїв, які могли свідчити про підтримку ОСОБА_5 ідей та пропаганди держави-агресора рф, а також, могли підтвердити дії останнього, які були спрямовані на допомогу державі-агресору, вчинення іншої колабораційної діяльності,та отримання винагороди за свою співпрацю.

Вході обшуку виявлено та вилучено: - мобільний телефон марки «Xiomi Redmi Note 12», з ІМЕІ 1: НОМЕР_6 , ІМЕІ 2: НОМЕР_7 , упакований до сейф-пакету «НПУ СУ» № PSP1001175; - мобільний телефон марки «IPhone» модель «7», з ІМЕІ 1: НОМЕР_8 , упакований до сейф-пакету «НПУ СУ» № PSP1001172; - мобільний телефон марки «Xiomi Redmi Note 11», з ІМЕІ 1: НОМЕР_9 , ІМЕІ 2: НОМЕР_7 , упакований до сейф-пакету «НПУ СУ» № PSP1001174; - трудову книжку № 007303 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та завірену копію наказу № 887-К від 08.06.2022 УА ТОВ «ЄВРОМІКС» ІІ на 1 арк., які упаковані до сейф-пакету «НПУ СУ» № PSP1001171.

13 лютого 2025 року постановою слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, вилучені речі були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

У зв`язку з тим, що на вилучених мобільних телефонах відсутня інформація, що цікавила орган досудового розслідування в межах вказаного кримінального провадження, їх повернуто власникам на відповідальне зберігання під відповідну розписку.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

У відповідності до вимог до ч. 2 ст. 168 КПК, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

За викладеного, майно вилучене під часобшуку вважається тимчасово вилученим майном.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасово вилученого майна під час обшуку, огляду, здійснених на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Крім того, відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину та завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На теперішній час вилучене майно відповідає критеріям речових доказів та є достатні підстави вважати, що воно могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, яке інкримінується, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження, так як незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вилученого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий обґрунтував підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, строки звернення з клопотанням про арешт майна, слідчим дотримані.

Слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого.

Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, які можуть перешкодити досягненню мети кримінального провадження.

Слідчий суддя приходить до переконання, що є підстави вважати, що вилучені під час обшуку предмети можуть бути використанні як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вилучені документи визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя зазначає, що у разі не накладення арешту на тимчасово вилучене майно, воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене або передано іншій особі, тому слід забезпечити наявність вилученого майна, так як відсутність майна, яке являється речовим доказом у справі, може перешкодити кримінальному провадженню, так як тільки у випадку накладення арешту на вказане майно може бути виконане завдання щодо забезпечення засобів кримінального правопорушення.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Відтак, враховуючи, що зазначене у клопотанні документи були визнані речовими доказом у кримінальному провадженні, вказане вилучене майно повинне бути досліджене під час досудового розслідування і може бути доказом по справі, зокрема для встановлення всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, а також необхідністю отримання висновків відповідних спеціалістів на підтвердження або спростування факту, які слугуватимуть встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні. Отже, з метою запобігання приховання знищення чи спотворення даних речей, є доцільним накласти арешт на вказане майно, в межах строку досудового розслідування. Невжиття накладення арешту може призвести до приховання, знищення або спотворення речових доказів, що унеможливить встановлення істини по справі.

Оскільки в матеріалах клопотання міститься достатньо відомостей про факт вчинення кримінального правопорушення та наявність підстав вважати тимчасово вилучене майно доказами в кримінальному провадженні, обмеження права власності на це майно, на думку суду, є розумним і співмірним завданням кримінального провадження.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим (дізнавачем), прокурором, на яких також покладається обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Відповідно до Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом МВС України, Генеральної Прокуратури України, ДПА України, СБУ, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 року, обов`язок по визначенню місця зберігання арештованого майна покладається на слідчого (дізнавача), в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 98, 131, 132, 169-173, 175, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ ВП № 3 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000042 від 09 листопада 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України - задовольнити.

Накласти арешт в рамках кримінального провадження № 0000042 від 09 листопада 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-2 КК Українина тимчасово вилучене майно 13 лютого 2025 року в ході обшуку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, а саме на:

- трудову книжку № 007303 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- завірену копію наказу № 887-К від 08.06.2022 УА ТОВ «ЄВРОМІКС» ІІ на 1 арк., які упаковані до сейф-пакету «НПУ СУ» № PSP1001171, в межах строку досудового розслідування.

Зберігання арештованого майна здійснювати відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012 та до Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом МВС України, Генеральної Прокуратури України, ДПА України, СБУ, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 року.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню після її постановлення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору та особам, щодо майна яких вирішувалося питання про арешт.

У разі відсутності вищевказаних осіб під час оголошення судового рішення, його копію надіслати таким особам не пізніше наступного робочого дня.

Виконання ухвали по визначенню місця зберігання арештованого майна покласти на слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, контроль за виконанням на прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 .

Роз`яснити положення, які закріплені в ч. 1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1