Справа № 188/1990/24
Провадження № 1-кп/188/337/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в cмт. Петропавлівка обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000115 від 17.06.2024р. та угоду про визнання винуватості відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Маринівка

Доманьовського району Миколаївської області, громадянин

України, зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , проживає за адресою:

АДРЕСА_2 , одружений, освіта середньо-спеціальна, не працює,

має на утриманні неповнолітню дитину, ідентифікаційний

номер НОМЕР_1 , відповідно до ст. 89 КК України вважається

таким, що не має судимості, моб. НОМЕР_2,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 162 Кримінального кодексу України, -

за участю прокурора: ОСОБА_4

за участю обвинуваченого: ОСОБА_3

за участю захисника: ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 17.06.2024 року, у період часу приблизно з 00.00 годин до 01.00 годин (точний час у ході судового розгляду не встановлено), діючи умисно, протиправно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи намір на порушення недоторканності житла, у порушення вимог ст. 30 Конституції України, ст. 12 Загальної декларації з прав людини, ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до яких кожному гарантується недоторканість житла, не маючи визначених законом підстав та відповідного дозволу власника, а також осіб, які мають право на законних підставах проживати в будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , в тому числі ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, незаконно, шляхом вибиття вхідних дверей, незаконно проник до вищевказаного житлового будинку, чим порушив конституційне право ОСОБА_6 на недоторканність житла.

В подальшому, ОСОБА_3 17.06.2024 року, у період часу приблизно з 00.00 годин до 01.00 годин (точний час у ході судового розгляду не встановлено), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, після незаконного проникнення до житла, а саме до будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , за допомогою дерев`яної палки, умисно, з силою, наніс останньому не менше двох ударів в область голови, від чого ОСОБА_6 впав на диван. В подальшому, ОСОБА_3 кулаком наніс ОСОБА_6 не менше 4 ударів в область грудної клітини зліва та не менше одного удару дерев`яною палкою в область живота, після чого, продовжуючи свої злочинні дії, умисно, рукою схопив потерпілого за статеві органи, а саме за калитку, від чого ОСОБА_6 став голосно кричати та ОСОБА_7 припинив наносити йому тілесні ушкодження.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілому

ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді:

- закритої травми грудної клітини, закритих переломів 4-12 ребер по передньо-пахвинній лінії лівої половини грудної клітини зі зміщенням уламків, з розривом лівої легені, лівобічного гемопневмотораксу, підшкірної емфіземи шиї, грудної клітини; закритої травми черевної порожнини, з розривом селезінки, внутрішньочеревною кровотечею (600мл), які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення;

- перелому нижньої щелепи та стінки носа ліворуч, параорбітальних гематом, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більш ніж як 21 день);

- рваної рани калитки праворуч, яка за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я впродовж більше шести днів, але не більше як три тижні (21 день).

В подальшому, ОСОБА_3 17.06.2024 року, у період часу приблизно з 00.00 годин до 01.00 годин (точний час у ході судового розгляду не встановлено), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, припинивши наносити тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 , перебуваючи в будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_6 та в цей час перебувала ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на умисне заподіяння тілесних ушкоджень своїй співмешканці ОСОБА_8 , за допомогою дерев`яної палки, умисно з силою, наніс останній не менше одного удару в область голови, після чого схопив руками за волосся та відтягнув до іншої кімнати вищевказаного будинку.

В подальшому ОСОБА_3 наніс потерпілій ОСОБА_8 , яка лежала на спині на підлозі не менше 3 ударів кулаком в обличчя та в область грудної клітини, після чого припинив наносити потерпілій тілесні ушкодження.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді:

- закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку ІІ ступеню, уламкового перелому кісток носа, імпресійного перелому передньої стінки правої верхньощелепної пазухи, забійних ран лоба зліва та справа, гематоми лівої половини обличчя, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більш ніж як 21 день),

- синців та саден грудної клітини, верхніх та нижніх кінцівок, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_3 вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_8 фізичне домашнє насильство.

У підготовчому судовому засіданні розглянуто угоду, укладену між прокурором та обвинуваченим, про визнання винуватості від 02 грудня 2024 року по кримінальному провадженню № 0000115, за умовами якої ОСОБА_3 погоджується на призначення йому покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років, за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік, за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі на строк один рік, застосувавши ч. 1 ст. 70 КК України і за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді п`ять років позбавлення волі звільнивши від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. Також було узгоджено покладення на обвинуваченого обмежувальний захід, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме: заборона обвинуваченому перебувати в місці спільного проживання з потерпілою ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 на строк три місяці.

Прокурор та захисник в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просили цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_8 надали згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 162 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження та угоду про визнання винуватості, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 повністю відповідає вимогам законодавства, оскільки її умови не суперечать вимогам КПК України та іншим Законам.

Слідчими органами правильно визначена правова кваліфікація дій ОСОБА_3 :

- за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла;

- за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння;

- за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства та принципам гуманізму, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, є всі обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди було добровільним, обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, є всі фактичні підстави для визнання винуватості, узгодженні сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, при призначені покарання враховано ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 472, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 02 грудня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000115, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 162 КК України, призначивши покарання:

- за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років;

- за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік;

- за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді п`ять років позбавлення волі

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Покласти на ОСОБА_3 обмежувальний захід, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме: заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання з потерпілою ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 на строк три місяці.

Речові докази: жіноча майка зі слідами РБК, довге волосся темне з сивиною, змиви з підлоги біля ліжка слідів РБК, два сліди папілярних ліній на одвірках дверей залої кімнати на 2-х липких стрічках, змиви з підлоги біля ліжка слідів РБК, наволочка з подушки зі слідами РБК, рушник на дивані зі слідами РБК, змиви з килиму біля ліжка слідів РБК, фрагмент дерев`яної палиці зі слідами РБК, металева робоча частина від молотка зі слідами РБК та фарби, два сліди папілярних ліній, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 4 СРУП ГУНП в Дніпропетровській області, - знищити.

Судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Захід забезпечення кримінального провадження не обирався.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку, звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1