справа № 462/1226/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2025 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

законного представника потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001016 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`яна Гора Жовківського району Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 Кримінального кодексу України

встановив:

Повнолітній ОСОБА_4 , діючи з метою задоволення своєї статевої пристрасті, запропонував ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не досягла шістнадцятирічного віку, вступити з ним у статеві стосунки. Так, 17.10.2024, близько 19.00 години, перебуваючи в парковій зоні поблизу ресторану «На озері» по вул. Повітряній, 2Б в м. Львові, достовірно знаючи, що ОСОБА_7 не досягла шістнадцятирічного віку, нехтуючи правом неповнолітньої на статеву свободу та статеву недоторканість, без застосування фізичного та психологічного насильства, маючи намір на вчинення дій сексуального характеру, усвідомлюючи небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло неповнолітньої ОСОБА_7 з використанням геніталій.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 155 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 155 КК України визнав повністю, пояснив, що влітку 2024р. він познайомився із неповнолітньою ОСОБА_7 в парку біля озера по вул. Повітряній у м. Львові. Вони спілкувались, відпочивали, переписувались по телефону, разом проводили час. 17.10.2024р. близько 18:00 до обвинуваченого подзвонила потерпіла та запропонувала зустрітись, на що він погодився. Вони зустрілись в парку біля озера. Спочатку сиділи на лавочці, спілкувались. ОСОБА_7 захотіла покурити, тому вони разом пішли в магазин. Там вона запропонувала, окрім сигарет, ще придбати алкоголь. Тоді ОСОБА_4 купив пачку сигарет та пляшку коньяку. Вони разом повернулись до парку, де на лавочці випили алкоголь. Через кілька хвилин, потерпіла сіла обвинуваченому на коліна, почала до нього приставати, він її обійняв, вони поцілувались, тоді вона взяла його руку та потягнула до штанів. Тоді обвинувачений запропонував їй відійти у більш безлюдне місце. Вони відійшли на 50 м в кінець озера, де у них відбувався статевий акт. В якийсь момент на телефон ОСОБА_7 подзвонила мама, та вони сказала, що їй потрібно йти додому. Обвинувачений провів її до виходу з парку, де вони розминулись і пішли кожен по своїх справах. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо не карати. Цивільний позов заперечив, оскільки вважає, що його дії не спричинили жодної шкоди потерпілій.

Враховуючи те, що обвинувачений та прокурор не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив провести судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, оскільки на цьому не наполягали учасники судового розгляду, а фактичні обставини справи ніким не оспорювалися.

Суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 в тому, що він, будучи повнолітньою особо, своїми умисними діями вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло ОСОБА_7 , яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням геніталій, і ці його дії кваліфікує його за ч. 1 ст.155 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винуватого, який є військовослужбовцем за контрактом, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, позитивну характеристику за місцем проживання. Обставину, що пом`якшує покарання, судом визнано щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є нетяжким, особу обвинуваченого, обставини справи та наведені вище дані, які характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що йому слід призначити покарання у виді обмеження волі в межах ч. 1 ст. 155 КК України зі звільненням від відбування основного покарання на підставі ст. 75 КК України, призначивши іспитовий строк, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Законним представником потерпілої подано цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення на суму 300 000 грн. Позов обґрунтований тим, що на день вчинення злочину потерпіла досягла лише 15 років, що викликало глибокі обурення, стійкі та довготривалі емоції як у самої потерпілої, так і у її законної представниці - матері. В результаті розслідування даного кримінального правопорушення дочка та її матір знаходяться у стресовому та пригніченому стані, оскільки жодних вибачень обвинувачений не здійснив. Внаслідок вчинення злочину відбулось суттєве порушення життєвого ритму, оскільки дочка переживає про розголос її інтимного життя серед однолітків та в учбовому закладі, у неповнолітньої ОСОБА_7 були тривалі істерики, депресивні тривалі напади, через що вона зверталась до психологів.

Обвинувачений ОСОБА_4 цивільний позов заперечив, вважає його надуманим, безпідставним, не доведеним жодними доказами.

Вирішуючи цивільний позов, суд зазначає наступне.

Згідно до ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатом розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як передбачено статтею 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно роз`яснень, даних у пункті 9 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України із змінами, внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості.

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19) розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Обґрунтовуючи цивільний позов, законний представник потерпілої вказала, що вказаним кримінальним правопорушенням доньці заподіяно психологічні страждання, що зумовили її звернення до швидкої допомоги та до психолога. Однак, жодних доказів ні потерпілою, ні її законним представником на підтвердження цієї обставини суду не надано, так само як і не доведено належними та допустимими доказам наявність у потерпілої депресивних тривалих нападів чи істерик. Разом з тим, суд вважає, вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України, де неповнолітня ОСОБА_7 є потерпілою, саме по собі спричиняє моральні страждання, які є суто індивідуальними і лише потерпілий може виразити її в грошовому еквіваленті на свій розсуд. Суд, в свою чергу, перевіряє розмір такої шкоди на предмет розумності, справедливості та адекватності.

Суд бере до уваги встановлені фактичні обставини справи, форму вини, наявність причинно-наслідкового зв`язку між діянням обвинуваченого та спричиненою моральною шкоди, та вважає, що розмір моральної шкоди, заявлений законним представником потерпілої є завищеним, та не відповідає критеріям розумності, справедливості та адекватності. Однак, суд враховує, що в результаті даного кримінального правопорушення потерпіла могла зазнати душевних переживань, стресу, негативних емоцій, що вплинули на її життя, відтак, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги частково в розмірі 30 000 грн., що буде достатньою компенсацією для відновлення нормальних життєвих зв`язків.

Долю речових доказів по справі належить вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 349, 368-370, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до частини 4 статті 76 Кримінального кодексу України нагляд за ОСОБА_4 як військовослужбовцем, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покласти на командира Військової частини НОМЕР_1 .

У разі звільнення з військової служби зобов`язати ОСОБА_4 згідно з частиною 1 статті 76 Кримінального кодексу України: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися в уповноважений орган з питань пробації для реєстрації.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Речові докази - джинси темно-сірого кольору із емблемою марки «MEGOSS», куртку чорного кольору з емблемою на якій наявний напис «SHOWGEAR» розміром М, чоловічі труси темно-сірого кольору на резинці на яких наявний напис білими буквами «sweet dream sweet SD» та кросівки чорно-білого кольору марки «NIKE AIR FORCE» 43 розміру; мобільний телефон марки «iPhone 8», чорного кольору s/n: НОМЕР_2 , IMEI НОМЕР_3 із вставленою сім картою мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_4 на якому наявний силіконовий чохол чорного кольору - повернути ОСОБА_4

- джинси голубого кольору на яких наявна біла бирка з написами чорного кольору «ART:PHG-F31438 SIZE:L», жіночі труси чорного кольору; мобільний телефон марки «iPhone 13» рожевого кольору s/n НОМЕР_5 , IMEI 1: НОМЕР_6 , IMEI 2: НОМЕР_7 із вставленою сім картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_8 на якому наявний силіконовий чохол рожевого кольору - повернути потерпілій ОСОБА_7 .

Скасувати арешти, накладені ухвалами слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 22.10.2024р.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, законному представнику потерпілої, представнику потерпілої та прокурору.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно. Оригінал вироку міститься в матеріалах справи № 462/1226/25. Вирок не набрав законної сили.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Копія виготовлена

Суддя: ОСОБА_1