Справа № 242/1857/19
Провадження № 1-кп/0203/1158/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених (в режимі відеоконференції) ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000132 від 11.02.2019 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька, Донецької області, громадянина України, розлученого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Донецька, громадянина України, не одруженого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

-обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

встановив:

З обвинувального акту та доданих до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушення за таких обставин.

На початку лютого 2019 року приблизно о 23 год. 00 хв. більш точної дати та часу в ході слідства не встановлено, ОСОБА_4 спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_5 , маючи намір спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи із корисливих мотивів, на автомобілі «ГАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керування ОСОБА_4 прибули до території садівничого товариства «Персик», яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Авдіївка, разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яких ввели в оману, що металеві вироби з дачних дільниць попередньо викупили у власників. Після чого ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 реалізуючи єдиний злочинний намір пройшли по вул.№7 садівничого товариства «Персик» та шляхом вільного доступу, через відсутню калитку пройшли на територію дачної дільниці №140. Маючи єдиний намір спрямований на таємне викрадення чужого манна, діючи із корисливих мотивів, скориставшись відсутністю власника дачної дільниці, за допомогою взятого із собою газового різака демонтували та розрізали на частини металеві вироби з території дачної ділянки а саме: вхідні металеві двері, металеву кришку з погребу, металеву драбину, металеві ставні з вікон, металеву бочку, паркан з металевих виробів та металевий короб, загальною вагою 340 кг., після чого наказали ОСОБА_6 та ОСОБА_7 погрузити металеві виробити до вказаного раніше автомобілю. З викраденим майном ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 залишили місце скоєння злочину та розпорядились викраденим за власним розсудом, спричинивши своїми діями ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 1757,80 грн.

Після чого, в той же день, тобто на початку лютого 2019 року, точна дата досудовим слідством не встановлена, у нічний час доби, ОСОБА_4 діючи за попередньої змовою на таємне викрадення чужого майна разом з ОСОБА_5 направились далі по вул. АДРЕСА_4 , разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яких ввели в оману, що металеві вироби з дачних дільниць попередньо викупили у власників. Шляхом вільного доступу, через відсутню калитку пройшли на територію дачної дільниці № 147, та маючи єдиний намір спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи із корисливих мотивів, скориставшись відсутністю власника дачної дільниці, за допомогою взятого із собою газового різака демонтували та розрізали на частини металеві вироби з території дачної ділянки а саме: вхідні металеві двері, металеву драбину, металеві ставні з вікон, дві металеві бочки, паркан з металевих виробів, металева сітка з ліжка та газова піч загальною вагою 320 кг. після чого наказали ОСОБА_6 та ОСОБА_7 погрузити металеві виробити до автомобілю автомобілі «ГАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому вони прибули па місце скоєння злочину. З викраденим майном ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 залишили місце скоєння злочину та розпорядились викраденим за власним розсудом, спричинивши своїми діями ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 1654,40 грн.

Крім цього, через декілька днів, після скоєння крадіжок на дачних дільницях № 147 та № 140, які належать потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , на початку лютого 2019 року, приблизно о 23 год. 00 хв., більш точної дати та часу в ході слідства не встановлено, ОСОБА_4 , спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_5 , маючи намір спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи із корисливих мотивів, на автомобілі «ГАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керування ОСОБА_4 , прибули на територію садівничого товариства «Персик», яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Авдіївка, разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яких ввели в оману, що металеві вироби з дачних дільниць попередньо викупили у власників. Після чого ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 реалізуючи єдиний злочинний намір, пройшли по вул. №6 садівничого товариства «Персик» та підійшли на територію дачної дільниці № 106, де маючи єдиний намір спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи із корисливих мотивів, скориставшись відсутністю власника дачної дільниці, за допомогою взятого із собою газового різака демонтували та розрізали на частини металевий паркан, яким була огороджена територія дачної ділянки, загальною вагою 73,6 кг., після чого наказали ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 погрузити металеві виробити до автомобілю «ГАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_1 . З викраденим майном ОСОБА_4 разом з ОСОБА_10 залишили місце скоєння злочину та розпорядились викраденим за власним розсудом, спричинивши своїми діями ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 402,59 грн.

Вказані умисні дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 органи досудового розслідування кваліфікували за ч.2 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про закриття кримінального провадження за вказаним епізодом відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння та набранням чинності Законом України №3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 роз`яснено наслідки закриття кримінального провадження, останні в судовому засіданні надали згоду на закриття кримінального провадження з підстав передбачених п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України, просили справу закрити.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 подали до суду заяви в яких просили проводити розгляд справи без їх участі.

Суд, вислухавши учасників провадження, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

09 серпня 2024 року набув чинності закон «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ, відповідно до якого п. 1 та 2 в ст. 51 КУпАП викладено в наступній редакції:

«Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.»

Таким чином, відповідно до вказаного Закону, викрадення чужого майна шляхом крадіжки вважається адміністративним правопорушенням за яке передбачене адміністративне стягнення, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Підпунктом 169.1.1 ст. 169 Податкового кодексу визначено, що податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили на початку лютого 2019 року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 01 січня 2019 року визначено у сумі 1921 грн., тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становить 960 грн. 50 коп. на 2019 рік, а 2 неоподаткованих мінімумів ( ч.2 ст.51 КУпАП) - 1921 грн.

Тобто, сума викраденого майна, яка не перевищує у 2019 році 1921 грн., є дрібною крадіжкою та особа повинна нести відповідальність за відповідною частиною ст.51 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за епізодами таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої за попередньою змовою групою осіб завдали потерпілим матеріальних збитків, а саме:за епізодом крадіжки на початку лютого 2019 року у ОСОБА_8 на суму 1757,80 грн., за епізодом крадіжки на початку лютого 2019 року у ОСОБА_9 на суму 1654,40 грн. та за епізодом крадіжки на початку лютого 2019 року у ОСОБА_11 на суму 402,59 грн..

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні до втрати цією нормою чинності.

Зазначений підхід закріплено у ч. 1 ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у ст. 5 КК України. Згідно із частиною 1 цієї статті закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили діяння до набрання законом чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Згідно із п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до п. 3 ст. 472-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, за епізодом крадіжки на початку лютого 2019 року у ОСОБА_8 на суму 1757,80 грн., за епізодом крадіжки на початку лютого 2019 року у ОСОБА_9 на суму 1654,40 грн. та за епізодом крадіжки на початку лютого 2019 року у ОСОБА_11 на суму 402,59 грн., отже в даному випадку, відповідно до вищевказаних положень КК України та Конституції України, обвинуваченого необхідно звільнити від кримінальної відповідальності в зв`язку з набуттям чинності Закону, який скасовує кримінальну відповідальність за вказану дію.

Цивільний позов не заявлений. Запобіжний захід в даному кримінальному провадженні не обирався. Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись п. 4-1 ч. 1 ст. 284, ст.ст. 370-372, 376, 615 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України за епізодами крадіжок: на початку лютого 2019 року у ОСОБА_8 на суму 1757,80 грн., на початку лютого 2019 року у ОСОБА_9 на суму 1654,40 грн. та на початку лютого 2019 року у ОСОБА_11 на суму 402,59 грн., закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з декриміналізацією діяння відповідно до Закону України №3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Речові докази: вхідні металеві двері, металеву кришку з погребу, металеву драбину, металеві ставні з вікон, металеву бочку, паркан з металевих виробів та металевий короб, загальною вагою 340 кг., як передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 залишити за належністю останній; вхідні металеві двері, металеву драбину, металеві ставні з вікон, дві металеві бочки, паркан з металевих виробів, металева сітка з ліжка та газова піч загальною вагою 320 кг., які передано а відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_9 залишити за належністю останній; металевий паркан, яким була огороджена територія дачної ділянки, загальною вагою 73,6 кг., - які передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_11 залишити за належністю останній.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя - ОСОБА_1