Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/3863/24
Провадження № 1-кс/376/712/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" грудня 2024 р. . м. Сквира

Сквирський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, лейтенанта поліції ОСОБА_6 , за погодженням прокурора - начальника Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Самгородок Сквирського району, Київської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, тимчасово безробітного, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_6 (надалі - слідчий), звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженого з прокурором - начальником Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000404 від 30.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що

29 грудня 2024 року поліцейський взводу №2 роти №2 батальйону №2 полку патрульної поліції (далі - ППП) в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції (далі - УПП) в Київській області Департаменту патрульної поліції (далі - ДПП) сержант поліції ОСОБА_7 , поліцейський взводу №2 роти №2 батальйону №2 ППП в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП в Київській області ДПП капрал поліції ОСОБА_8 , будучи згідно з положеннями ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейськими та відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівниками правоохоронного органу, отримавши табельну вогнепальну зброю та спеціальні засоби, заступили на добове чергування патрулювання в Білоцерківському районі у складі екіпажу «Вулкан 0801», відповідно до розстановки сил і засобів та несли службу у форменому одязі із знаками розрізнення, патрулюючи в Білоцерківському районі. 30 грудня 2024, близько 00:15 год. в м. Сквира, по вул. Київська, 12 виявлено автомобіль марки «ВАЗ 2115», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який здійснював рух без увімкнених зовнішніх світлових приладів. Нарядом «Вулкан 0801» прийнято рішення зупинити даний транспортний засіб з метою зупинення адміністративного правопорушення, встановлення обставин та особи водія. Під час спілкування, водій, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що поруч з ним знаходяться працівники правоохоронного органу, усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, діючи з метою заподіяння тілесних ушкоджень працівнику поліції ОСОБА_8 , при виконанні ним службових обов`язків, умисно здійснив наїзд транспортним засобом марки «ВАЗ 2115», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на капрала поліції ОСОБА_8 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді «забій правого колінного суглоба. Садна обох кістей».

О 01 годині 30 хвилина 31.12.2024 ОСОБА_4 затримано слідчим у порядку ст. 208 КПК України, безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Слідчий вважає наявними ризики, які передбачені п. п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України та з метою їх запобігання наявні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на те, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до ОСОБА_4 зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України , та буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки.

У судовому засіданні підозрюваний та захисник заперечили щодо обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту. Вказали, що підозрюваний вчинив кримінальне правопорушення вперше, вину у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю визнає, щиро розкаюється у вчиненому, бажає відшкодувати збитки, завдані потерпілому, працює поки що неофіційно на мебельній фабриці в м. Біла Церква, з графіком роботи з 8год30хв до 18год 30хв, і щодня добирається маршруткою до м. Біла Церква на роботу. На даний час він мешкає разом з батьками, а тому йому необхідні кошти, щоб утримувати себе. Зобов`язується з`являтися до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою. У тому, що він вчинив, щиро кається і він зробив належні висновки, а тому цілодобовий арешт позбавить можливості заробляти кошти, які необхідні підозрюваному для відшкодування збитків, завданих потерпілому. Крім того, вказали, що не згідні з ризиками, передбаченими п.3 ч.1 ст.177 КПК України. Вважають, що ризик, вказаний у п.4) клопотання, не може братися до уваги, оскільки підозрюваний не може впливати на свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , так як ці свідки є працівниками поліції. Просять застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, з 20год до 7год ранку, щоб підозрюваний міг реалізувати своє право на працю.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши клопотання, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000404 від 30.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

30.12.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого та інші відомості.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт - це запобіжний захід, який полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби.

Згідно з ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Крім того, за нормою ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме:

- протоколом затримання ОСОБА_4 від 30.12.2024;

- електронний рапорт (повідомлення) ОСОБА_9 від 24.12.2024;

- протоколом огляду місця події від 30.12.2024;

- протоколом огляду місця події від 30.12.2024;

- показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_10 ;

- протоколом огляду відеозаписів від 30.12.2024;

- показаннями потерпілого ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту підозрюваного від 30.12.2024;

- іншими матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу, суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Так, вирішуючи питання про існування, передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Разом з тим, варто зазначити, що ризик перешкоджати встановленню істини у кримінальному правопорушенні доводиться з огляду на початкову стадію досудового розслідування (рішення ЄСПЛ у справі Яжинський проти Польщі (Jarzynski v. Poland, § 43)).

ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, покарання за скоєння якого, передбачає позбавлення волі на строк до п`яти років та згідно з статтею 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).

Так, у клопотанні слідчим заявлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду) об`єктивно існує, бо підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком до 5 років, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Щодо ризику незаконного впливу на потерпілого, свідків.

Також слідчий суддя вважає, що наявний заявлений стороною обвинувачення й ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), бо підозрюваний може незаконно впливати на них з метою зміни показів.

Щодо ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Що стосується наявності ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя вважає, що такий ризик не існує, оскільки у клопотанні слідчим недостатньо обґрунтовано, у чому він полягає.

Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

На обґрунтування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчим у клопотанні зазначено, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки з метою уникнення від кримінальної відповідальності за ч.2ст.345 КК України , не має жодних перешкод , щоб переховуватися від органів слідства та суду.

Зазначена позиція не суперечить принципу презумпції невинуватості, оскільки мова йде про ймовірну можливість особи вчинити інше кримінальне правопорушення, а не про звинувачення особи у вчиненні кримінальних правопорушень.

Отже, на думку слідчого судді, прокурором доведено наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення. Вказаний ризик на даному етапі досудового розслідування існує.

Щодо можливості застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя враховує, що інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення належить до категорії нетяжких, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від до 5 років; доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 даного кримінального правопорушення; доведення існування ризиків: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_4 працює, хоча і неофіційно, не одружений, вину у скоєному визнає, має бажання відшкодувати збитки потерпілому, характеризується за місцем проживання позитивно, раніше не судимий. Зважаючи на вищевикладені обставини у сукупності, слідчий суддя переконаний, що стороною обвинувачення доведено необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Таким чином, оскільки наданими матеріалами клопотання, а також прокурором в судовому засіданні не доведено обставин, передбачених ч. 3 ст. 176, п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеному під час розгляду ризику, з урахуванням відомостей про особу підозрюваного можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього.

Також слідчий суддя вважає необхідним застосувати умови домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_4 залишати місце постійного проживання лише у нічний час.

Керуючись ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , подане у кримінальному провадженні, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000404 від 30.12.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 20:00 год. до 07:00 год. наступної доби, до 01.03.2025 року за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги та прибуття до укриття чи бомбосховища обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога» в регіоні проживання підозрюваного з покладанням на нього наступних обов`язків:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за їх викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та служби;

- не спілкуватись у будь-який спосіб із свідками і потерпілим у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В іншій частині відмовити у задоволенні клопотання.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням, покладених зобов`язань.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, з урахуванням того, що у випадку, коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК України постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється, відповідно до висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду викладеного у постанові від 27 травня 2019 року у справі № 461/1434/18, з дня оголошення резолютивної частини ухвали.

Контроль за виконанням умов та обов`язків пов`язаних з домашнім арештом покласти на ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області в межах території обслуговування якого проживає підозрюваний.

Повний текст ухвали виготовлено 06 січня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1