Справа № 509/1286/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року слідчий суддя Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь, в режимі відео конференції, клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУ ОСОБА_4 , погоджене з процесуальним керівником прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000113 від 02.03.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаїв, Миколаївської області, громадянина України, що має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, який не має на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого відділення відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000113 від 02.03.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В відповідності до наданого клопотання, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим, належних висновків не зробив і знову скоїв умисний злочин при наступних обставинах.

27.02.2025 приблизно о 22:00 годин, ОСОБА_5 у період дії воєнного стану, введеного на всій території України відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , у приміщенні під`їзду № 1 багатоповерхового будинку, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вважаючи що його дії будуть непоміченими для інших осіб, повторно, таємно викрав велосипед марки «STEVENS» сірого кольору, вартістю 5879,67 гривень, що належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тим самим спричинивши останньому матеріальний збиток на вказану суму.

Після чого, ОСОБА_5 з викраденим майном покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, 28.02.2025 приблизно о 10:00 годин, ОСОБА_5 , у період дії воєнного стану, введеного на всій території України відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, прибув до багатоповерхового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , дочекавшись, коли двері під`їзду №1 багатоповерхового будинку відчиняться, проник до приміщення, та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вважаючи що його дії будуть непоміченими для інших осіб, повторно, таємно викрав велосипед марки «ATLANTIC» зеленого кольору, вартістю 4900 гривень, що належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тим самим спричинивши останній матеріальний збиток на вказану суму.

Після чого, ОСОБА_5 з викраденим майном покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

14.03.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України. Допитаний у якості підозрюваного ОСОБА_5 провину свою визнав та детально розповів про обставини скоєння злочину.

Ґрунтовність підозри ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом допиту потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 які детально розповіли про обставини скоєння кримінального правопорушення; матеріалами виконаного доручення оперативним підрозділом в порядку ст. 40 КПК України, в ході яких встановлені свідки та камери відеоспостереження; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який показав, що намагався продати викрадений велосипед місцевим мешканцям в с. Великодолинське за вказівкою ОСОБА_5 , та що велосипед викрадений, йому було не відомо; протоколом пред`явлення особи для впізнання, в ході якого свідок ОСОБА_9 упізнав ОСОБА_5 , який попрохав продати велосипед; протоколом допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 які детально розповіли як намагались їм продати велосипед в с.Великодолинське; протоколом пред`явлення особи для впізнання, в ході яких свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 упізнали ОСОБА_9 який намагався їм продати велосипед; протоколом огляду місця події від 07.03.2025, в ході якого вилучені два велосипеда; висновком експерта судової товарознавчої експертизи; показаннями ОСОБА_5 який надав повні правдиві свідчення і докладно розповів про всі обставини вчинених ним злочинів; іншими матеріалами досудового розслідування, які у сукупності викривають ОСОБА_5 у скоєні інкримінованих ним злочинів.

Відповідно до ст.12 КК України, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за ч.4 ст.185 КК України, за який законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

В відповідності з вимогами ч. 1 ст. 177 КПК України під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, які дають підстави вважати про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що також унеможливлює застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу під час досудового розслідування, а саме: п.1 ч.1 ст.177 КПК України: може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так як підозрюваний ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення корисливого злочину, однак на шлях виправлення не став, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та усвідомлюючи міру покарання за вчинений злочин з метою уникнути відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; п.3 ч.1 ст.177 КПК України: підозрюваний ОСОБА_5 , може незаконно впливати на свідків так, як обізнаний про місце їх проживання та місце роботи, а покази свідків суд повинен сприймати безпосередньо; п.5 ч.1 ст.177 КПК України: підозрюваний ОСОБА_5 , може вчинити інші кримінальні правопорушення, адже не має постійного джерела доходу та раніше судимий, офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зав`язків, однак на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин.

Таким чином, слідчий вважає, що беручи до уваги те, що підозрюваний може зникнути та переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Підозрюваний проти задоволення клопотання заперечував, вважаючи його необґрунтованим, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора та підозрюваного, дослідивши додані до клопотання докази, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків.

Відповідно до ч.1, ч.4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.9 Конституції України міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваних, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кембел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадження з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Відтак, враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey), слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч.1 ст.176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч.1 ст.177 КПК України).

При цьому, ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України. Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед слідчим суддею повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, слідчим суддею повинен бути обраний такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК України.

Відповідно ч.5 ст.12 КК України, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за ч.4 ст.185 КК України, за який законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Згідно п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Слідчим суддею встановлені ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: може незаконно впливати на свідків та потерпілого з метою зміни показів; може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється скоєні тяжкого злочину, разом з тим підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності та призначеного покарання в подальшому, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також незаконно впливати на потерпілого у цьому ж провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, підстави обрання виключного запобіжного заходу підозрюваному є цілком обґрунтованими, а застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка 11.09.1997 набрала чинності для України (пункт «с» частини 1 статті 5 Конвенції).

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя, аналізуючи обставини скоєння кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , особу підозрюваного, вважає, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для підозрюваного не повинна бути безальтернативною, та передбачатиме можливість внесення останнім відповідного розміру застави.

За таких обставин, беручи до уваги фактичні обставини даного кримінального провадження та встановлені в ході розгляду даного клопотання ризики, слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного слід визначити відповідний розмір застави у 20 (Двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 (Шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, що на думку слідчого судді, буде в повній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного, у випадку її внесення.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУ ОСОБА_4 , що погоджене з процесуальним керівником прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000113 від 02.03.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , задовольнити.

Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ Одеський Слідчий Ізолятор, до 12 години 10 хвилин 13.05.2025 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 20 (Двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 (Шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , строком до 13.05.2025 року, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду в даному кримінальному провадженні;

-не відлучатися з Одеської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

-повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю та суд про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання до відділення поліції № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.ч.8,10,11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію о 12 год. 10 хв. 13.05.2025 р.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяти під варту в залі суду.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 17.03.2025 р. о 09.10.

Слідчий суддя ОСОБА_1