Провадження № 1-кп/466/875/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2025 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001316 від 12 вересня 2024 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гологори, Золочівського району, Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого водієм у ТзОВ «Любий Техогляд», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України , -

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_4 , 15 серпня 2024 року, приблизно о 16 годин 40 хвилин, керуючи технічно справним транспортним засобом марки «Hyundai Kona», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним по вул. Липинського у напрямку до вул. Варшавська міста Львова, поблизу перехрестя вул. Липинського та вул. Окуневського, що у м. Львові, грубо порушуючи вимоги Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 із змінами та доповненнями, а саме: п. 1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 1.10 (в частині значення терміну «пішохідний перехід» ділянка проїзної частини або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу. Пішохідні переходи позначаються дорожніми знаками 5.38.1 5.38.1 «Пішохідний перехід», 5.38.2 5.38.2 «Пішохідний перехід», 5.39 5.39 «Діагональний пішохідний перехід», 5.40.1 5.40.1 «Підземний пішохідний перехід», 5.40.2 5.40.2 "Підземний пішохідний перехід", 5.41.1 5.41.1 "Надземний пішохідний перехід", 5.41.2 5.41.2 «Надземний пішохідний перехід», дорожньою розміткою 1.14.1 Розмітка 1.14.1 «зебра», 1.14.2 Розмітка 1.14.2, 1.14.3 Розмітка 1.14.3, пішохідними світлофорами. За відсутності дорожньої розмітки межі пішохідного переходу визначаються відстанню між дорожніми знаками або пішохідними світлофорами, а на перехресті за відсутності пішохідних світлофорів, дорожніх знаків та розмітки шириною тротуарів чи узбіч; Регульованим вважається пішохідний перехід, рух по якому регулюється світлофором чи регулювальником, нерегульованим - пішохідний перехід, на якому немає регулювальника, світлофори відсутні або вимкнені чи працюють у режимі миготіння жовтого сигналу; п.п. 2.3 б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; 2.3 д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п. 18.1 водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека; п. 18.4 якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, які виразилися в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди чи небезпеки іншим учасникам руху, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.2 «зебра» додатку 2 ПДР України та дорожніми знаками 5.38.1 додатку 1 ПДР України, з моменту, коли мав об`єктивну можливість виявити, що перед нерегульованим пішохідним переходом зменшують швидкість та зупиняються транспортні засоби, що рухались по правій сусідній смузі в попутному напрямку, не зменшив швидкість, не переконався, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена небезпека, не надав перевагу пішоходу ОСОБА_5 , котра з права на право по ходу його руху, переходила проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переході, в результаті чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 .

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 правил безпеки дорожнього руху України, пішохід ОСОБА_5 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: травми ділянки лівого колінного суглобу, пошкодження зв`язок внутрішнього меніска, переломів хрящової частини зовнішнього виростка стегнової та голівки малогомілкової кісток, крововилив в литковий м`яз лівої гомілки і травму ділянки лівого плечового пояса, у вигляді перелому великого горбка лівої плечової кістки, які згідно висновку судово - медичного експерта № 691 від 30.10.2024 відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 подала заяву про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з її примиренням з обвинуваченим, а також зазначає, що жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 вона немає, заподіяна їй внаслідок ДТП шкода відшкодована ОСОБА_4 у повному обсязі, окрім страхових виплат, які вона має намір стягнути з страхової компанії. Зазначає, що вона прийняла вибачення обвинуваченого ОСОБА_4 і повністю з ним примирилася.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував щодо задоволення вказаної заяви, зазначивши, що він примирився з потерпілою ОСОБА_5 .

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , а також закриття провадження по справі на підставі ст.46 КК України.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, який у відповідності до вимог ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Відповідно до вимог ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 3 ст.288 КПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом, зокрема, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Враховуючи вимоги ст. 46 КК України, те, що ОСОБА_4 уперше вчинив кримінальне правопорушення, яке було вчинено ОСОБА_4 через його необережність, потерпіла претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого немає, зазначивши лише, що вона має намір стягнути з страхової компанії страхові виплати, обвинувачений і потерпіла однозначно заявили та підтвердили, що вони примирилися і просять закрити кримінальне провадження, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та вважає можливим згідно ст. 46 КК України кримінальне провадження закрити, а ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Речові докази по справі: автомобіль марки «Hyundai Kona», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно постанови старшого слідчого ВРЗ СТ СВ ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 від 13.09.2024 визнаний речовим доказом, слід повернути законному володільцю - ОСОБА_4 ;

СD-R диск, який згідно постанови начальника ВРЗ СТ СВ ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 від 13.09.2024 визнаний речовим доказом, слід залишити при матеріалах кримінального провадження.

З підстав ст. 174 КПК України необхідно скасувати арешт, накладений на майно в ході проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.118 КПК України до складу процесуальних витрат входять, в тому числі, витрати, пов`язані із залученням експертів.

При цьому, положеннями ч.1 ст.126 КПК України передбачено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Таким чином, законодавчих обмежень для вирішення судом питання стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат у справі судовим рішенням у формі ухвали немає, більш того, можливість такого прямо передбачена положеннями ч.1 ст.126 КПК України.

Крім цього, у постанові від 17.06.2020 року у справі № 598/1781/17 (провадження № 13-47кс20) Верховним Судом зроблено правовий висновок про те, що КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат; суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Також у своїй постанові від 29.09.2021 року Верховний Суд у справі №342/1560/20 (провадження № 51-2331км21) констатував, що процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження. Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Аналогічно таку ж позицію, де особу звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, підтримав Верховний Суд у постанові від 01.02.2024року в справі № 930/497/23 (провадження № 51-4798км23), вказавши, що закриття кримінального провадження стосовно особи на нереабілітуючих підставах і застосування до неї більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє таку особу від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз.

За таких обставин, з обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути в користь держави 3979,50 грн. витрат за проведення судової інженерно-транспортної експертизи із дослідження технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/114-24/22338-ІТ від 23.10.2024, 5969,25 грн. витрат за проведення судової інженерно-транспортної експертизи з транспортно - трасологічного дослідження №СЕ-19/114-24/22378-ІТ від 24.10.2024 та 3979,50 грн. витрат за проведення судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму дорожньо- транспортної пригоди №СЕ-19/114-24/22337-ІТ від 20.11.2024.

Керуючись ст. ст. 285, 288 КПК України, ст. 46 КК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001316 від 12 вересня 2024 року - закрити.

Речові докази по справі: автомобіль марки «Hyundai Kona», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно постанови старшого слідчого ВРЗ СТ СВ ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 від 13.09.2024 визнаний речовим доказом - повернути законному володільцю ОСОБА_4 ;

СD-R диск, який згідно постанови начальника ВРЗ СТ СВ ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 від 13.09.2024 визнаний речовим доказом - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 17 вересня 2024 року, на автомобіль марки «Hyundai Kona», реєстраційний номер НОМЕР_1 - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь держави:

- 3979 (три тисячі дев`ятсот сімдесят дев`ять) грн., 50 коп. витрат за проведення судової інженерно-транспортної експертизи із дослідження технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/114-24/22338-ІТ від 23.10.2024;

- 5969 (п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять) грн., 25 коп. витрат за проведення судової інженерно-транспортної експертизи з транспортно - трасологічного дослідження №СЕ-19/114-24/22378-ІТ від 24.10.2024;

- 3979 (три тисячі дев`ятсот сімдесят девять) грн., 50 коп. витрат за проведення судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму дорожньо- транспортної пригоди №СЕ-19/114-24/22337-ІТ від 20.11.2024.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1