Справа № 953/8356/24
н/п 1-кп/953/506/25
"20" лютого 2025 р. м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
секретар судового засідання ОСОБА_5 ,
У провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
08 листопада 2024 року на адресу суду засобом «Електронний суд» надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання захисника про закриття кримінального провадження, посилаючись на його необґрунтованість.
Обвинувачений та його захисник у підготовчому судовому засіданні підтримали клопотання.
Вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.
Так, ч. 3 ст. 314 КПК України визначений перелік рішень, які приймаються судом під час підготовчого судового засідання.
Даний перелік є вичерпним і виключає можливість його розширеного тлумачення.
Вимогами п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України встановлено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Так, пунктами 5-8, 10 ч. 1 та ч. 2 ст. 284 КПК врегульовано, що кримінальне провадження підлягає закриттю у разі якщо: помер підозрюваний, обвинувачений, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого; існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню; потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством; стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу; після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Положеннями п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України передбачено, що досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Однією із форм закінчення досудового розслідування є звернення до суду з обвинувальним актом.
Згідно з положеннями Глави 24 КПК України вказана форма закінчення досудового розслідування включає в себе комплекс взаємопов`язаних дій, а саме: повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування (ст. 290 КПК України); складання і затвердження обвинувального акта і додатків до нього (ст. 291 КПК України); вручення його копій стороні захисту (п. 3 ч. 4 ст. 291 та ч. 1 ст. 293 КПК України); направлення обвинувального акта до суду.
У зв`язку із цим, прокурор зобов`язаний вчинити кожну з вказаних дій у межах строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України.
Положеннями ч. 1 ст. 219 КПК України визначено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
З урахуванням вимог п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні повинно бути закінчене не пізніше 20 вересня 2024 року.
Тобто, прокурор звернувся до суду з обвинувальним актом у межах строку, передбаченого нормами КПК України.
Вимогами ст. 293 КПК України встановлено, що одночасно з переданням обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо провадження здійснюється щодо юридичної особи, копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування надаються також представнику такої юридичної особи.
Нормами ч. 4 ст. 291 КПК України встановлено, що до обвинувального акту додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акту, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.
Так до обвинувального акту, який надійшов до суду долучені також дві розписки про отримання копії обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування, датовані 10 вересня 2024 року, які підписані захисником ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_4 .
У судовому засіданні, яке відбулося 29 жовтня 2024 року прокурор повідомив, що при направленні обвинувального акту та матеріалів до нього до суду, помилково до обвинувального акту було долучено дві розписки про отримання копії обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування, датовані 10 вересня 2024 року, які підписані захисником ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_4 , у зв`язку з чим прокурор надав у судовому засіданні розписку ОСОБА_3 про отримання копії обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування, датовану 10 вересня 2024 року, яку просив долучити до матеріалів справи.
Надаючи оцінку наведеним захисником доводам про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд вважає, що посилання захисника на те, що обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 та його захиснику не був вручений прокурором є такими, що не знайшли свого підтвердження під час підготовчого засідання, та спростовані долученими до обвинувального акту розписками про отримання обвинувального акту.
Суд зазначає, що жодних доказів того, що обвинувальний акт з додатками до нього був вручений не прокурором, а слідчим, матеріали долучені до справи не містять.
Дослідивши обставини справи, та надавши їм відповідну юридичну оцінку, з врахуванням норм законодавства, що регулюють дані правовідносини, суд приходить до переконання, що клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 284, 314, 372 КПК України, суд,
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складений 24 лютого 2025 року.

Суддя ОСОБА_1