Справа № 756/707/25
Номер провадження № 1-кс/756/180/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2025 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 6 Оболонського районного суду міста Києва клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 17.01.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000154, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з вищою освітою, офіційно не працюючої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

УСТАНОВИВ:

18.01.2025 до Оболонського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 17.01.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000154, про застосування запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України. Дане клопотання погоджено прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 ..

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 17.01.2025 близько 06:00 год., старший слідчий ТУ ДБР ОСОБА_7 , начальник сектору полковник СБУ ОСОБА_8 , старший оперуповноважений майор СБУ ОСОБА_9 , прибули до буд. АДРЕСА_2 , для проведення обшуку на підставі ухвали Печерського районного суд м. Києва від 19.12. 2024 року в рамках кримінального провадження № 0003857 від 20.11.2024, за попередньою кваліфікацією ч.5 ст.407 КК України, зареєстроване відносно ОСОБА_10 .

Вказані працівники виконували свої службові обов`язки, перебували з знаками відзнаки і атрибутами СБУ України та в силу ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» здійснювали правозастосовні та правоохоронні функції, тобто були працівниками правоохоронного органу.

Вказані особи, зайшовши на територію земельної ділянки АДРЕСА_2 , підійшли до входу в будинок на вищевказаній земельній ділянці, після чого двері будинку було відчинено та працівники правоохоронного органу представились, показали свої службові посвідчення та повідомили що прибули по факту самовільного залишення місця служби ОСОБА_10 . В цей час у ОСОБА_6 , яка перебувала в будинку, виник умисел, спрямований на заподіяння працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків. Після чого, ОСОБА_6 , реалізуючи свій умисел, тримаючи в руці газовий балончик, розприскала газ в обличчя начальника сектору полковника СБУ ОСОБА_8 та старшого оперуповноваженого майора СБУ ОСОБА_9 , спричинивши останнім тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку 1 ступеню кон`юнктиви склери обох очей та шкіри обличчя, що за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження, чим реалізувала свій умисел.

Орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у умисному заподіянні працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

У зв`язку з чим у клопотанні слідчий просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та доводи, що його обґрунтовують.

Крім того, на виконання вимог ст. 194 КПК України, в обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, підозрюваній ОСОБА_6 прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, на думку прокурора, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Разом з цим враховано характеристику та міцність соціальних зв`язків підозрюваної, а саме остання характеризується посередньо, на утриманні недієздатних, непрацездатних осіб немає, що свідчить про той факт, що підозрювана не має стримуючих соціальних зв`язків на території м. Києва та Київської області.

Крім того наявний ризик, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Так, підозрювана разом з клопотанням про застосування запобіжного заходу отримав додатки, а саме протоколи допитів свідків та потерпілих, і знаючи їх анкетні дані та місця проживання може впливати на останніх шляхом умовлянь чи погроз, щоб останні змінили покази для уникнення відповідальності за скоєне.

Крім того наявний ризик, що ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином. Так, підозрювана, протягом тривалого часу проживає на території м. Києва та має значне коло товаришів, друзів, родичів та з метою уникнення відповідальності може схиляти останніх надати органу досудового розслідування та суду неправдиві показання щодо своєї непричетності, створення псевдо алібі що унеможливить встановлення істини у справі.

Крім того наявний ризик, що ОСОБА_6 вчинити інше кримінальне правопорушення так як остання вину у вчиненні злочину не визнала

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просила суд застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді особисто зобов`язання, оскільки підозрювана не заперечує, що саме нею вчинено заподіяння працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, оскільки вона діяла в рамках самозахисту, крім того ризики прокурором не доведено. Додала, що підозрювана хворіє, має міцні соціальні зв`язки, вища освіта та раніше не судима.

Підозрювана ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримала думку свого захисника.

Вислухавши клопотання прокурора, думку підозрюваної, захисника, суд дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні Оболонського УП ГУНП в місті Києві перебуває кримінальне провадження, внесене 17.01.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000154, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 cт. 345 КК України.

17.01.2025, ОСОБА_6 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

17.01.2025, ОСОБА_6 , було повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України..

В якості підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_6 органом досудового розслідування доводиться наступними доказами, наданими до матеріалів клопотання:

- покази потерпілого старшого слідчого ТУ ДБР ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 17.01.2025;

- протокол огляду місця події від 17.01.2025, що було проведено в «Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги» за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3;

- обшук від 17.01.2025, що було проведено за адресою: АДРЕСА_1;

- покази свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 17.01.2025;

- покази свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від 17.01.2025;

- оглядом місця події від 17.01.2025, що було проведено в Оболонському УП, за адресою: м. Київ, вул. Героїв полку «Азов», 2-А;

- покази потерпілого начальника сектору полковника СБУ ОСОБА_8 , від 17.01.2025;

- слідчим експеримент з потерпілим начальником сектору полковником СБУ ОСОБА_8 , від 17.01.2025;

- висновок експертного дослідження № 043-6-2025 від 17.01.2025;

- покази потерпілого старшого оперуповноваженого майора СБУ ОСОБА_9 , від 17.01.2025;

- слідчий експеримент з потерпілим старшим оперуповноваженим майором СБУ ОСОБА_9 , від 17.01.2025;

- висновок експертного дослідження № 043-5-2025 від 17.01.2025;

- затримання в порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_10 ,;

- затримання в порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_6 ;

- протокол огляду предмета від 17.01.2025.

Суд ураховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд ураховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Так, у п. 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30 серпня 1990 року зазначено, що обґрунтована підозра це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На думку суду, обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Отже, дослідивши у судовому засіданні надані органом досудового розслідування докази, суд дійшов висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_6 в інкримінованому злочині, тобто можливості того, що ОСОБА_6 могла вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 cт. 345 КК України - умисне заподіяння працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як видно з пояснень прокурора в судовому засіданні, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту, а саме можливість ОСОБА_6 переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілий та свідків, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Досліджуючи матеріали клопотання, надані докази, пояснення прокурора, обставини, які суд уважає доведеними в якості обґрунтованості підозри, беручи до уваги пояснення підозрюваного, захисника, а також особистість ОСОБА_6 , суд погоджується з тим, що на даний час наявним є ризик того, що ОСОБА_6 може у незаконно впливати на свідків, тобто існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Однак, суд не погоджується з існуванням ризиків передбачених пунктами 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з наступних підстав.

Так, в обґрунтування ризику можливості переховування від органу досудового розслідування, прокурор фактично посилається лише на тяжкість покарання. Між тим, указану обставину суд не може оцінювати в якості ризику, бо ця обставина повинна бути оцінена судом лише відповідно до ст. 178 КПК України, тобто як додаткові відомості, які посилюють існування певних ризиків.

Більше того, тяжкість покарання сама по собі не може бути ризиком, оскільки в розумінні рішень ЕСПЛ у справах «Becciev v. Moldova», «Свершов проти України», «Єлоєв проти України», «Тимошенко проти України», «Луценко проти України») неодноразово наголошувалось, що тяжкість злочину, в якому обґрунтовано підозрюється особа, має суттєве значення, однак не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Крім того, суд вважає доречним взяти до уваги пункт 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Подвезько проти України» (Заява № 74297/11), де суд також встановлював, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає надання переконливого обґрунтування органами влади будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є. Аргументи «за» і «проти» звільнення (з-під варти), включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Наведена позиція Європейського суду з прав людини свідчить про те, що взагалі будь-які ризики не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), та мають підтверджуватися фактичними даними. Отже, сама по собі тяжкість покарання ще не свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підтвердження існування ризиків, передбачених п. 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України прокурором взагалі не наведено об`єктивних даних.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Так, у судовому засіданні було встановлено, що наразі існує обґрунтована підозра щодо вчинення підозрюваною інкримінованого правопорушення, яке відноситься до категорії не тяжких. Підозрювана ОСОБА_6 , одружена, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання у м.Києві, працює, раніше не судима.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наведені, на думку суду, обставини свідчать у судовому засіданні прокурор довів обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину, як і обставини, передбаченої п. 2 ч.1 ст.194 КПК України, тобто існування ризику.

Установлені у судовому засіданні обставини свідчать про те, що для досягнення дієвості завдань кримінального провадження, а також відповідності особистості підозрюваної та іншим наведеним обставинам, такий запобіжний захід як домашній арешт строком на 60 днів буде достатнім. При цьому домашній арешт полягає в забороні ОСОБА_6 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , протягом часу з 23:00 год. по 06:00 год. кожного дня, крім випадків переміщення до сховища під час повітряної тривоги та звернення за медичною допомогою, із зобов`язанням з`являтися за першої вимогою до слідчого, прокурора чи суду, у залежності від стадії кримінального провадження.

Також слід покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, не відлучатися із м.Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; - повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місце роботи; - утримуватись від спілкування із свідками та підозрюваним у даному кримінальному провадженні в усіх випадках, крім спільної участі у слідчих діях та спільної участі у судових засіданнях; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На думку суду, саме наведений запобіжний захід усуне встановлені судом ризики, є достатнім та дієвим, так як наведені особистісні та характеризуючи відомості ОСОБА_6 значно знижують, у поєднанні з запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту і покладеними обов`язками, вірогідність вчинення ОСОБА_6 дій, передбачених пунктом 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобіжником яких є визначений судом запобіжний захід.

Ураховуючи наведене, клопотання слідчого, подане в рамках кримінального провадження, внесеного 17.01.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000154, про застосування запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_6 слід задовольнити частково.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 176-178, 181, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, подане в рамках кримінального провадження, внесеного 17.01.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000154, про застосування запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 59 (п`ятдесят дев`ять) днів, який полягає у забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , протягом часу з 23:00 год. по 06:00 год. наступного дня, крім випадків переміщення до сховища під час повітряної тривоги та звернення за медичною допомогою, із зобов`язанням з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду, у залежності від стадії кримінального провадження.

Покласти на підозрювану ОСОБА_6 наступні зобов`язання:

- не відлучатися із м.Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місце роботи;

- утримуватись від спілкування із свідками та підозрюваним у даному кримінальному провадженні в усіх випадках, крім спільної участі у слідчих діях та спільної участі у судових засіданнях;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_6 , що у випадку необхідності залишити житло в інший час, вона має отримати відповідний дозвіл слідчого, прокурора або суду. В іншому випадку це буде вважатися порушенням умов дотримання запобіжного заходу та може бути підставою для ініціювання питання слідчим чи прокурором щодо його зміні на іншій, більш суворий.

Ухвала діє до 17 березня 2025 року в межах строку досудового розслідування та підлягає негайному виконанню після її оголошення, а саме ОСОБА_6 підлягає звільненню з під варти в залі суду негайно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1