Справа № 132/3876/24
Провадження №1-кп/132/565/24
Вирок

Іменем України

11 грудня 2024 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Калинівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000391 від 08.10.2024 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Ломачинці Сокирянського району Чернівецької області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

Прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури

у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 ,

Обвинуваченого ОСОБА_3 ,

Захисника адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Сержант ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді командира бойової машини - командира 1 відділення 2 взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на бойових машинах піхоти) 3 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи з прямим умислом, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 6, 11, 16, 28, 29, ЗО, 31, 32, 35, 36, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, 05.09.2024 близько 06 години 30 хвилин, перебуваючи в пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , під час шикування особового складу, після доведення йому т.в.о. першого заступника командира частини - начальником штабу військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_6 вимог наказу командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 № 1961 від 03.09.2024 «Про залучення особового складу військової частини до виконання бойових (спеціальних) завдань в районі ведення бойових дій», на підставі якого він був зобов`язаний вибути 05.09.2024 у службове відрядження з пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, до району виконання бойових (спеціальних) завдань в Донецькій області, відкрито відмовився виконати вказаний наказ, та у службове відрядження з пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України 05.09.2024 не вибув, чим підірвав бойову готовність та боєздатність підрозділ.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав обставини, викладені в обвинувальному акті даного кримінального провадження, щодо повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Враховуючи думку учасників судового процесу, суд визнав недоцільним досліджувати інші докази по кримінальному провадженню, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин.

З урахуванням думки учасників судового провадження, суд вважає необхідним допитати в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_3 , а також дослідити докази, що характеризують обвинуваченого.

Також обвинуваченому ОСОБА_3 суд роз`яснив, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному визнав повністю за обставин вказаних в обвинувальному акті. Суду показав, що 05.09.2024 близько 06 години 30 хвилин, перебуваючи в пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, під час шикування особового складу, був наказ начальника штабу про службове відрядження з пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до району виконання бойових (спеціальних) завдань в Донецькій області. Від виконання даного наказу він відмовився та у службове відрядження з пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України 05.09.2024 не вибув. У вчиненому щиро розкаюється та бажає в подальшому проходити військову службу.

На досудовому слідстві дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 402 КК України, як непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, є його щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, в ході досудового розслідування не встановлено.

По даному кримінальному провадженню цивільний позов не заявлявся.

Витрати на залучення експертів та речові докази відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, а також його критичне ставлення до скоєного, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, відсутність тяжких наслідків, а також те, що ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, в подальшому бажає проходити військову службу, за місцем проходження військової служби характеризується позитивно, у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра на обліку не перебуває, обставини, які пом`якшують його покарання, а саме те, що він щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, суд вважає, що наявні підстави для застосування ст. 69 КК України, та призначення ОСОБА_3 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч. 4 ст.402 КК України, оскільки судом встановлено наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення.

Міра покарання для обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на один рік є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, що відповідає загальним засадам призначення покарання.

Також при обранні міри покарання суд враховує думку прокурора про можливість призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Крім того, беручи до уваги вищенаведені обставини і особу обвинуваченого, суд погоджується з тим, що доцільно застосувати до обвинуваченого ст. 62 КК України та покарання у виді позбавлення волі замінити на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на один рік, що буде необхідним і достатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України.

Згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 17.10.2024 до підозрюваного ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 13.12.2024.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід залишити без змін у зв`язку з відсутністю підстав для його зміни або скасування.

За приписами ч. 5 ст. 72 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_3 , строк його попереднього ув`язнення з 15.10.2024, тобто з моменту його затримання в порядку ст. 208 КПК України, по день набрання вироком законної сили із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349 ч.3, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, тобто більш м`яке ніж передбачене санкцією статті, у вигляді 1(одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 62 КК України замінити обвинуваченому ОСОБА_3 призначене покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні на строк 1 (один) рік.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_3 залишити без змін запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави в Державній установі «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)».

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 15.10.2024 по день набрання вироком законної сили із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

Вирок може бути оскарженим до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії вироку.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ ОСОБА_1