СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/227/25
ун. № 759/7616/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року Святошинський районний суду м. Києва в складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання- ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі ВКЗ клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 у кримінальному провадженні по обвинуваченню останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор - ОСОБА_6 ,

обвинувачений - ОСОБА_5 ,

захисники - ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

08.07.2022 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000751 від 28.03.2022 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 115 КК України.

24.10.2024 до Святошинського районного суду надійшло клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, оскільки строк його тримання під вартою закінчується 16.02.2025 року, а ризики передбачені ст.177 КПК України продовжують існувати.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 проти задоволення клопотання заперечував, посилався на те, що ОСОБА_5 звернувся до ЄСПЛ, де прийнято попереднє рішення про порушення прав останнього, тому запобіжний захід повинен бути змінений на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою. Захисник також просив визначити розмір застави.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора заперечував, зазначив, що прокурором докази, в тому числі слідчий експеримент з свідоком ОСОБА_8 , сфальсифіковано.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

За вимогами ч. 1 ст.331, ч. 1 ст. 201 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання чи продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити всі обставини, які можуть свідчити на користь збільшення або зменшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 6 та 8 ст. 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд з`ясовує всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке обрання можливе та виправдане.

Так, ОСОБА_5 раніше не судимий, не одружений, обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, а отже, являє собою значну суспільну небезпеку. Обґрунтованість підозри у вчиненні даного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, остаточну оцінку яким на предмет достовірності, належності та допустимості колегією суддів буде надано в нарадчій кімнаті. Крім того, після зміни складу колегії суддів, судовий розгляд розпочато спочатку, а, отже, необхідно допитати свідків, самого обвинуваченого. Колегія суддів вважає, що ОСОБА_5 , опинившись на свободі, може здійснювати тиск, впливати на даних осіб з метою примушування змінити показання, униками свого допиту.

Обізнаність обвинуваченого ОСОБА_5 про суворість передбаченого законом покарання, у випадку визнання його винуватим, додатково підтверджує наявність високого ризику ухилення від суду та невиконання його процесуальних рішень (ризик переховування). Такий ризик є доведеним з урахуванням і стадії судового розгляду, яка фактично є кінцевою.

Також колегія суддів відповідно до вимог ст.178 КПК України бере до уваги інші дані про особу обвинуваченого, зокрема міцність його соціальних зв`язків, вік та стан здоров`я, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування обвинуваченого під вартою.

Оцінюючи наявність підстав для тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, враховуючи стадію судового розгляду, колегія суддів вважає, що даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

На думку колегії суддів, доводи обвинуваченого не спростовують висновків про необхідність тримання його під вартою, а наявність попереднього рішення ЄСПЛ не може бути в даному випадку причинами зміни запобіжного заходу.

Так, дійсно, рішенням Секції попереднього розгляду заяв ЄСПЛ від 06.06.2024 частина поданої ОСОБА_5 заяви визнана прийнятною та доведена до відома Уряду держави Україна. Але, ураховуючи, що норми Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" не зобов`язують суд звільняти особу з-під варти навіть за наявності остаточного рішення ЄСПЛ, та чинне законодавство відносить вирішення питання щодо запобіжного заходу до дискреційних повноважень суду, колегія суддів відхиляє доводи сторони захисту в цій частині.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що існують підстави для продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання прокурора слід задовольнити.

Оскільки дане кримінальне провадження стосується злочину, вчиненого із застосуванням насильства, то головуючий суддя, керуючись правилами ч.4 ст.183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 197, 331, 369 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури м. Києва про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою на шістдесят днів, тобто до 12.04.2025 року включно та утримувати його в ДУ «Київський слідчий ізолятор» МЮ України.

Ухвала діє до 12.04.2025 року включно та підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 13.04.2024.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3