Справа № 128/2541/21
УХВАЛА

14 січня 2025 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниця кримінальне провадження № 00000156, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.04.2021, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 cт. 121 КК України,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні на підставі ст. 331 КПК України прокурор підтримав заявлене письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, мотивуючи тим, що строк дії запобіжного заходу, обраного ОСОБА_6 , спливає, однак судовий розгляд не може бути завершений до вказаної дати, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, запобіжний захід відносно обвинуваченого обрано правильно, підстав для його зміни чи скасування немає. Крім цього, просив призначити обвинуваченому захисника за рахунок держави, оскільки обвинувачений розірвав угоду з попереднім захисником та іншим захисником за угодою свій захист не забезпечив, присутній в судовому засіданні захисник призначений лише для проведення однієї невідкладної процесуальної дії, що є перешкодою для продовження судового розгляду.

Представник потерпілої в судовому засіданні клопотання прокурора підтримав, просив задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 заперечували щодо задоволення клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили застосувати до ОСОБА_6 будь-який більш м`який запобіжний захід, в тому числі у вигляді домашнього арешту. Вважають, що будь-які зазначені прокурором ризики не доведені. ОСОБА_6 підтвердив, що захисника для здійснення його захисту за угодою немає та він повідомляв про намір укласти угоду з іншим захисником, яка не укладена, йому призначено захисника для участі в судовому засіданні лише з розгляду невідкладного клопотання прокурора, але проти призначення захисника за рахунок держави для його захисту під час судового розгляду заперечує, він здійснює пошук захисника та строк такого пошуку законом не обмежений.

Вислухавши думку учасників судового засідання,оглянувши надані суду матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Положеннями ч. 1 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Судом встановлено, що обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого закінчуєтьсята до вказаного часу судовий розгляд кримінального провадження не може бути завершено.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.

При вирішенні питання про продовження строку обраного обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 178 КПК України.

Попередніми ухвалами щодо запобіжного заходу, обраного ОСОБА_7 , судом було враховано як тяжкість інкримінованого обвинуваченому злочину, тяжкість покарання, що загрожувала особі на час розгляду питання про продовження строку тримання під вартою, так і те, що обвинувачений перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також враховано дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Згідно усталеної позиції Європейського суду з прав людини, вирішуючи питання щодо наявності підстав для залишення обвинуваченого під вартою, слід оцінювати обставини в кожній справі з врахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення у справі «Єчюс проти Литви»).

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, що потягнув за собою смерть людини, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На даному етапі судового розгляду судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відпала, доцільності змінювати запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не вбачається, встановлені під час обрання запобіжного заходу ризики не зменшились та продовжують існувати.

Таким чином, для запобігання встановленим під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ризикам, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, суд вважає виправданим тримання ОСОБА_6 під вартою та недостатнім застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, необхідно продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб без встановлення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, зважаючи також на відсутність даних про наявність перешкод для застосування обраного запобіжного заходу.

Крім того, в судовому засіданні було з`ясовано, що договір про надання правничої допомоги, укладений між обвинуваченимОСОБА_6 та адвокатом ОСОБА_8 , на підставі якого здійснювався захист ОСОБА_6 у даній справі було розірвано через розбіжності в позиції по справі між обвинуваченим та його захисником, про що було повідомлено суд 17.12.2024, та обвинувачений в судовому засіданні 17.12.2024 заявив про намір укласти угоду з іншим захисником, для чого судом йому було надано таку можливість та відкладено продовження судового розгляду.

Відповідно до ст. 7 КПК України, однією із засад кримінального провадження є забезпечення права на захист.

Згідно з ч. 2 ст. 48 КПК України, захисник залучається судом для здійснення захисту за призначенням у випадках та в порядку, визначених статтями 49 та 53 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 49 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо: 1) відповідно до вимог статті 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника; 2) підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно; 3) слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд вирішить, що обставини кримінального провадження вимагають участі захисника, а підозрюваний, обвинувачений не залучив його. Захисник може бути залучений слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом в інших випадках, передбачених законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають особи, у кримінальних провадженнях стосовно яких відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням або проведення окремої процесуальної дії.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 49 КПК України, у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор виносить постанову, а слідчий суддя та суд постановляє ухвалу, якою доручає відповідному органу (установі), уповноваженому законом на надання безоплатної правової допомоги, призначити адвоката для здійснення захисту за призначенням та забезпечити його прибуття у зазначені у постанові (ухвалі) час і місце для участі у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, зважаючи, що ОСОБА_6 бажає мати захисника під час розгляду кримінального провадження в суді та не залучив його самостійно, оскільки попередній договір про надання правничої допомоги між ним та його захисником, адвокатом ОСОБА_8 , було розірвано, про що захисник повідомив суд ще 17.12.2024, до цього часу обвинувачений не забезпечив свій захист іншим захисником, хоча судом йому була надана така можливість, суд вважає за необхідне доручити Північному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги призначити обвинуваченому ОСОБА_6 адвоката для здійснення захисту за призначенням та забезпечити його прибуття в судове засідання.

Суд роз`яснює, що призначення обвинуваченому захисника за рахунок держави не обмежує його права в подальшому в будь-який час укласти угоду з іншим захисником для продовження його захисту в суді в ході судового розгляду, та такі дії суду вживаються з метою гарантування всім учасникам дотримання розумних строків розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 49, 177, 181, 183, 194, 199, 331 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою продовжити на строк 60 діб, тобто до 14.03.2025 включно.

Доручити керівнику Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги призначити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адвоката для здійснення захисту за призначенням у кримінальному провадженні № 00000156, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.04.2021, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 cт. 121 КК України.

Оплату праці адвоката здійснити за рахунок видатків Державного бюджету України.

Наступне судове засідання призначити на 12.02.2025 о 10:30 год.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Копію даної ухвали негайно направити для виконання керівнику Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги (04050, м. Київ, вул. Платона Майбороди, 23, e-mail: ) для виконання та забезпечення участі захисника в судовому засіданні.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» для виконання в частині продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим ОСОБА_6 - в той же строк з моменту отримання копії ухвали в частині продовження строку тримання під вартою. В іншій частині заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою ст. 392 КПК України.

Суддя: