Справа № 473/6575/24
Номер провадження 1-в/473/450/2024
У Х В А Л А

іменем України

"12" грудня 2024 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурор ОСОБА_3 ,

представник ДУ «Вознесенська ВК 72» ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська подання ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)» про застосування Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-IX стосовно засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Луганськ, проживав за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимий 09.10.2023 року вироком Суворовського районного суду м.Одеси за ст.69, ч.4 ст.186 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 3 роки; засуджений 23.04.2024 року вироком Малиновського районного суду м.Одеси за ч.2 ст.190, ч.1 ст.71 КК України до покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Вознесенська ВК (№ 72)» у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі на підставі вироку Малиновського районного суду м.Одеси від 23.04.2024 року.

Початок строку відбування покарання засудженим 23.04.2024 року, кінець строку 23.05.2029 року.

На підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», п.13 ст.537 КПК України, ч.2, 3 ст.74 КК України установа відбуття покарання в своєму поданні просить суд звільнити засудженого від подальшого відбування покарання у зв`язку із скасуванням кримінальної відповідальності за вчинене ним правопорушення.

В судовому засіданні прокурор та представник ВК 72 подання підтримали.

Також прокурор та представник просили суд при вирішенні питання про звільнення від покарання засудженого ОСОБА_5 вважати його засудженим вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 09.10.2023 року за ст.69, ч.4 ст.186 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільненим від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 3 роки.

Суд вважає, що подання підлягає задоволенню в межах, які визначені клопотанням.

Так у резолютивній частині подання ВК №72 на аркуші 1 провадження (а саме на звороті цього аркушу) начальник установи просить суд про таке:

«Вирішити питання щодо приведення вироку від 23.04.2024 року Малиновського районного суду м.Одеси у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохороннихорганів» від 18.07.2024 (набув чинності 09.08.2024) відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Отже суд вирішує подання в межах, що визначені самим поданням та лише стосовно того вироку, за яким внесено це подання, а саме щодо вироку 23.04.2024 року Малиновського районного суду м.Одеси.

Це передбаченого ч.3 ст.26 КПК України, відповідно до якої: «3. Суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом».

Крім того за вироком від 09.10.2023 року Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_5 засуджено за ст.69, ч.4 ст.186 КК України, проте за ст.186 КК України кримінальна відповідальність не скасована. Так само є таким, що набрав законної сили вирок Суворовського районного суду м.Одеси 09.10.2023 року за ст.69, ч.4 ст.186 КК України і він підлягає виконанню згідно із вимогами ч.2 ст.21 КПК України, якою визначено, що вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

До подання установа відбування покарання надала дві копії вироків стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які судом досліджені в судовому засіданні та встановлено наступне.

Так згідно із копією вироку від 09.10.2023 року Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_5 засуджено за ч.4 ст.186, ст.69 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 3 роки.

Крім того відповідно до копії вироку Малиновського районного суду м.Одеси від 23.04.2024 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.190, ч.1 ст.71 КК України до покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Згідно із вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 23.04.2024 року засуджений вчинив злочин за ч.2 ст.190 КК України в 2024 році, заволодів чужим майном шляхом шахрайства, а саме 04.03.2024 року викрав майно вартістю 1880 грн., що не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, оскільки ця сума в 2024 році становить 3028 грн., а отже вартість майна, яким заволодів засуджений на момент вчинення правопорушення вже не утворює складу кримінального правопорушення.

Так відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Законом України від 18 липня 2024 року №3886-IX ст.51 КУпАП викладено у новій редакцій та встановлено, що максимальний розмір викраденого майна для кваліфікації дій особи як дрібне викрадення чужого майна за ч.2 ст.51 КУпАП не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так відповідно до ч.1 та ч.2 ст.51 КУпАП визначено, що: «Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян .

Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Ця сума в 2024 році становить 3028 грн., оскільки пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що: «5. Якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року».

Тоді як вартість майна, яке викрав ОСОБА_5 за вироком, яким йому призначено покарання Малиновським районнним судом м.Одеси від 23.04.2024 року за ч.2 ст.190, ч.1 ст.71 КК України, становить менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за 2024 рік.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 КПК, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 ст.74 КК України.

Згідно з ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З огляду на те, що законодавець декриміналізував діяння, за яке засуджений відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, подання ВК 72 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.5, 74 КК України, ст.ст.372, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)» відносно засудженого ОСОБА_5 - задовольнити в межах, що визначені суб`єктом звернення в поданні.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання, призначеного йому на підставі вироку Малиновського районного суду м.Одеси від 23.04.2024 року, яким його засуджено за ч.2 ст.190, ч.1 ст.71 КК України до покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі - згідно із ч.2 ст.74 КК України та на підставі Закону України від 18 липня 2024 року №3886-IX.

Апеляції на ухвалу суду можуть бути подані протягом семи днів з моменту її проголошення через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1