Справа № 462/1191/25
провадження 1-кс/462/532/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області у кримінальному провадженні № 0000657 від 02.07.2024, -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність слідчого Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області у кримінальному провадженні

№ 0000657, що полягає у нерозгляді слідчим поданого ним у межах вказаного кримінального провадження клопотання від 24.03.2025 про визнання його потерпілим та провести його допит як потерпілого. Подану скаргу обґрунтовує тим, що неодноразово, зокрема востаннє 24.03.2025, звертався до слідчого у кримінальному провадженні № 0000657 від 02.07.2024, відомості про яке внесено до ЄРДР саме за його заявою, із клопотанням про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні, оскільки кримінальним правопорушенням йому завдано шкоду. Однак, станом на час звернення до слідчого судді із скаргою, його клопотання від 24.03.2025 залишено слідчим без реагування, чим допущено бездіяльність. Просить скаргу задовольнити.

В судове засідання скаржник не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду. При цьому, до початку судового засідання подав письмову заяву, в якій просив розгляд його скарги проводити за його відсутності, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив скаргу задовольнити.

За наведеного слідчий суддя, з метою забезпечення права скаржника із врахуванням норм ст. 306 КПК, приходить до висновку про можливість проведення розгляду справи за його відсутності.

Відділ поліції № 1, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, поруч з цим, відділом поліції № 1 через канцелярію суду слідчому судді для огляду в судовому засіданні надано матеріали кримінального провадження № 0000657 від 02.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тому враховуючи, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність уповноваженого представника не є перешкодою для розгляду скарги, слідчий суддя ухвалив проводити судовий розгяд скарги за їх відсутності на підставі наявних матеріалів.

Згідно з ч. 4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження№ 0000657 від 02.07.2024, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 2 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Матеріалами кримінального провадження, представленими органом досудового розслідування для огляду у судовому засідання встановлено, що Відділ поліції № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні

№ 0000657 від 02.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

24.03.2025 ОСОБА_3 звернувся до слідчого у кримінальному провадженні

№ 0000657 від 02.07.2024 із клопотанням в якому просив визнати його потерпілим у кримінальному провадженні та, покликаючись на положення ст. 220 КПК України, просив повідомити його про прийняте за результатами розгляду у строк протягом 3 днів від дня звернення із клопотанням.

Разом з тим, слід звернути увагу на те, що ч. 1 ст. 220 КПК України передбачає, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

При цьому, матеріалами кримінального провадження встановлено, що на даній стадії у межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_3 перебуває у статусі свідка.

З аналізу положень чинного Кримінального процесуального кодексу України вбачається, що такий не встановлює строк протягом, якого слідчий зобов`язаний розглянути заяву (клопотання) про залучення особи до кримінального провадження як потерпілого та прийняти за результатом цього процесуальне рішення.

За приписами ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Тобто, оскарженню у порядку, передбаченому ст. 303 КПК України, підлягає саме постанова слідчого, прокурора про відмову у визнанні потерпілим, а скаржник, як особа у статусі свідка у кримінальному провадженні, тобто не віднесений до переліку осіб, визначених у ст. 220 КПК України, оскаржує не постанову про відмову у визнанні його потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді у порядку ст. 303 КПК України, а бездіяльність слідчого, що проявилась у нерозгляді його клопотання про визнання потерпілим.

Так, частина 1 статті 303 КПК України містить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені слідчому судді під час досудового розслідування та визначає учасників кримінального провадження, які мають право на оскарження відповідного рішення, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора.

Зокрема, за приписами зазначеної норми на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відтак, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до вказаної норми, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Під час розгляду вказаної скарги слідчим суддею встановлено, що постанова про відмову у визнанні потерпілим скаржника у кримінальному провадженні №0000657 від 02.07.2024 слідчим не ухвалювалась, окрім того, як вбачається із наявної у матеріалах кримінального провадження резолюції заступника начальника Відділу поліції № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області щодо виконання поданого ОСОБА_3 від 24.03.2025, термін виконання такого слідчому у кримінальному провадженні ОСОБА_4 встановлено до 22.04.2025, що виключає можливість оскарження дій чи бездіяльності слідчого як за п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, так і за п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, оскільки звернення до слідчого судді із такою скаргою щодо оскарження недотримання слідчим вчинення певної дії протягом визначеного строку передчасне.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищенаведене, у відповідності до вимог положення ч. 2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги

ОСОБА_3 .

Керуючись ст. 7, 9, 22, 55, 110, 303, 306, 307, 309 КПК України, -

ухвалив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області у кримінальному провадженні № 0000657 від 02.07.2024 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 03.04.2025.

Слідчий суддя (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно. Оригінал ухвали у справі № 462/1191/25

Слідчий суддя ОСОБА_1