Справа № 344/1015/25
Провадження № 1-кс/344/609/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , в межах кримінального провадженя, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000170 від 22.07.2024,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , в обґрунтування якого покликався на те, що П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000170 від 22.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 365, ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367 КК України, у якому ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 246 КК України, а ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 246 КК України.

Зазначено, що ОСОБА_4 , будучи впродовж 2018-2022 рр. залученим до протиправної діяльності, як виконавець злочинних дій організованої групи під керівництвом службових осіб ДП «Кутське лісове господарство» ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , пов`язаних із проведенням незаконних рубок деревини на територіях природно-заповідного фонду НПП «Гуцульщина» шляхом зловживання службовим становищем, у травні 2022 року (більш точної дати не представилося за можливе встановити), у зв`язку із вступом ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на військову службу та неможливістю останніх здійснювати подальше керівництво створеною ними організованою групою, вирішив продовжити займатись протиправною діяльністю.

З цією метою ОСОБА_4 , діючи як виконувач обов`язків начальника відділу лісового господарства, будучи працівником правоохоронного органу, з метою продовжити займатись тривалою злочинною діяльністю, направленою на незаконну порубку та реалізацію незаконно зрубаної деревини працівниками державної лісової охорони, маючи навики та досвід участі в діяльності організованої злочинної групи і володіючи відомостями про принципи організації і керівництва такою групою, вирішив створити та очолити нову організовану злочинну групу та залучити до її складу нових учасників.

Крім того, ОСОБА_4 , як працівник державної лісової охорони, працюючи в лісовій галузі упродовж тривалого часу (більше 10 років) був добре обізнаний із принципами ведення лісового господарства, управління ним та організації проведення лісосічних робіт і реалізації зрубаної деревини.

У клопотанні вказано, що ОСОБА_4 , як виконувач обов`язків відділу лісового господарства користувався беззаперечним авторитетом серед працівників ДП «Кутське ЛГ» у подальшому філія «Кутське ЛГ» ДСГП «Ліси України», що дозволило йому без особливих зусиль, навіть не займаючи керівної посади, переконати інших учасників організованої злочинної групи виконувати його волю, як керівника такої групи.

Як зазначається, у процесі реалізації злочинного умислу та створення нової організованої злочинної групи, ОСОБА_4 , з метою втілення протиправних схем незаконних рубок деревини, вирішив здійснювати їх шляхом перевищення службових повноважень, тобто явно виходячи за межі наданих йому законом повноважень, користуючись власним беззаперечним авторитетом, шляхом переконання у вигідності злочинної діяльності, не раніше 08.03.2022 та не пізніше 12.05.2022, залучив до складу створеної ним організованої злочинної групи своїх колег інших працівників державної лісової охорони ДП «Кутське лісове господарство» голову комісії з припинення ОСОБА_6 , інженера з лісокористування ОСОБА_8 , а також провідного інженера з маркетингу (в подальшому т.в.о. директора) ОСОБА_7 . Обравши предметом злочинної діяльності здійснення заготівлі лісопродукції шляхом незаконної виписки та видачі лісорубних квитків на проведення рубок формування та оздоровлення лісів на території об`єкту природно-заповідного фонду НПП «Гуцульщина», яка не була вилучена у лісо та землекористувача ДП «Кутське ЛГ» та перебувала під його охороною, без рішень науково-технічних рад установ природно-заповідного фонду НПП «Гуцульщина», без лімітів на використання природних ресурсів на території об`єкту природно-заповідного фонду загальнодержавного значення НПП «Гуцульщина», без спеціальних дозволів управління екології та природних ресурсів Івано-Франківської ОДА, ОСОБА_4 , не раніше 08.03.2022 та не пізніше 12.05.2022, більш точного часу встановити не представилося за можливе, розробив і узгодив з своїми спільниками ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 спільний злочинний план, метою якого була організація незаконних рубок деревини на території НПП «Гуцульщина», шляхом перевищення службових повноважень, тобто умисного вчинення працівниками правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих їм прав та повноважень.

Очолювана ОСОБА_4 організована злочинна група характеризувалася наявністю організатора керівника та виконавців, розробленого єдиного плану вчинення злочинів, відомого всім учасникам групи, стійкими зв`язками і розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, наявністю загальних правил поведінки, підготовкою до вчинення злочинів, функціонувала тривалий період часу, а саме з березня 2022 року по березень 2023 року.

З метою приведення у виконання свого злочинного плану учасники організованої злочинної групи ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , використовуючи власний авторитет, як керівники державного підприємства та працівники відділу лісового господарства, переконали лісничих Космацького, Косівського, Яблунівського, Березівського, Кутського лісництва ДП «Кутське лісове господарство» у доцільності виготовлення матеріалів відведення дерев у рубку на території об`єкту природно-заповідного фонду територія НПП «Гуцульщина» без вилучення, та здійснення рубок дерев на підставі незаконно виданих та виписаних ними лісорубних квитків № 30 від 12.05.2022 серії ІФ ЛРК № 017945, № 40 від 25.05.2022 серії ІФ ЛРК № 017955, № 45 від 10.06.2022 серії ІФ ЛРК № 017960, № 48 від 28.06.2022 серії ІФ ЛРК № 017963, № 56 від 02.08.2022 серії ІФ ЛРК № 017971, № 58 від 11.08.2022 серії ІФ ЛРК № 017973, № 59 від 15.08.2022 серії ІФ ЛРК № 017974, № 69 від 15.09.2022 серії ІФ ЛРК, № 017984, № 71 від 20.09.2022 серії ІФ ЛРК № 017986, № 73 від 07.10.2022 серії ІФ ЛРК № 017988, № 75 від 12.10.2022 серії ІФ ЛРК № 017990, № 87 від 13.12.2022 серії ІФ ЛРК № 018002, № 90 від 13.12.2022 серії ІФ ЛРК № 018005, № 92 від 13.12.2022 серії ІФ ЛРК № 018007, № 93 від 13.12.2022 серії ІФ ЛРК № 018008.

В результаті протиправної діяльності вказаної організованої злочинної групи упродовж травня-грудня 2022 року на території об`єкту природно-заповідного фонду НПП «Гуцульщина», на підставі незаконно виданих та виписаних лісорубних квитків № 30 від 12.05.2022 серії ІФ ЛРК № 017945, № 40 від 25.05.2022 серії ІФ ЛРК № 017955, № 45 від 10.06.2022 серії ІФ ЛРК № 017960, № 48 від 28.06.2022 серії ІФ ЛРК № 017963, № 56 від 02.08.2022 серії ІФ ЛРК № 017971, № 58 від 11.08.2022 серії ІФ ЛРК № 017973, № 59 від 15.08.2022 серії ІФ ЛРК № 017974, № 69 від 15.09.2022 серії ІФ ЛРК, № 017984, № 71 від 20.09.2022 серії ІФ ЛРК № 017986, № 73 від 07.10.2022 серії ІФ ЛРК № 017988, № 75 від 12.10.2022 серії ІФ ЛРК № 017990, № 87 від 13.12.2022 серії ІФ ЛРК № 018002, № 90 від 13.12.2022 серії ІФ ЛРК № 018005, № 92 від 13.12.2022 серії ІФ ЛРК № 018007, № 93 від 13.12.2022 серії ІФ ЛРК № 018008незаконно зрубано 1737 дерев, чим інтересам держави в сфері охорони навколишнього природного середовища спричинено екологічної шкоди на загальну суму 257 933 871, 51 (двісті п`ятдесят сім мільйонів дев`ятсот тридцять три тисячі вісімсот сімдесят одна гривня п`ятдесят одна копійка) грн, що є тяжкими наслідками.

Матеріалами клопотання зазначається, що 20 січня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 246 КК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, покликаючись на викладені у ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечили щодо клопотання, вказавши, що наведені у клопотанні ризики є безпідставні та не доводені. Вказане кримінальне провадження є продовженням двох інших кримінальних справ. ОСОБА_4 вже обирався запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який він не порушував. Просили врахувати, що на утриманні підозрюваного є неповнолітній 12-річний син, дружина перебуває за кордоном. Просили не застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а обмежитись запопобіжним заходом у вигляді особистого збов`язання у межах Косівського району.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Як слідує з матеріалів клопотання, обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: вилученими в результаті проведення обшуків у ДП «Кутське ЛГ» та філії «Кутське ЛГ» ДСГП «Ліси України» документами, відомостями, які містяться у протоколах допитів свідків, протоколах огляду місцевості, висновку ДЕІ Карпатського округу про розмір спричиненої екологічної шкоди, висновками за результатами проведення судових інженерно-екологічних та почеркознавчої експертизи, офіційними відповідями Міндовкілля, Управління екології та природних ресурсів Івано-Франківської ОДА та НПП «Гуцульщина», а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 4 ч.2 ст.183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, максимальне покарання згідно санкції ч. 4 ст. 246 КК України сім років позбавлення волі.

Прокурором в судовому засіданні, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, наведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, є реальним, оскільки ОСОБА_4 , враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ним злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні досліджуваних злочинів, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім цього, враховуючи діючий статус ОСОБА_4 як правоохоронця співробітника Державної лісової охорони та відповідно набуті ним зв`язки у колі співробітників правоохоронних органів та органів державної влади, останній має реальну можливість покинути територію України, використовуючи наявні у нього зв`язки на території України та використовуючи свої навички і вміння, у тому числі поза пунктами пропуску;

можливість незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Даний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальним, оскільки ОСОБА_4 є діючим працівником філії «Делятинське лісове господарство» ДСГП «Ліси України» та продовжує спілкуватися із особами, причетними до вчинення даного злочину, а також із діючими та колишніми співробітниками ДП «Кутське ЛГ». Таким чином, останній, шляхом вмовляння, погроз зможе впливати на показання вище вказаних осіб, що у свою чергу може зашкодити проведенню досудового розслідування;

можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Даний ризик передбачений п. 4 ч.1 ст.177 КПК України, є реальним, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може приховувати докази його злочинних дій, не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду тим самим затягуючи строки досудового розслідування чи судового розгляду;

можливість вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний ризик, передбачений п. 5

ч. 1 ст.177 КПК України є реальним, оскільки, як встановлено слідством, злочинна діяльність ОСОБА_4 має триваючий характер, а останній легко піддається негативному впливу осіб, налаштованих на вчинення злочинів, у тому числі у лісовій сфері.

У той же час обставини, які зазначені підозрюваним та його захисником, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні даного клопотання, оскільки такі не виключають обґрунтованості підозри та наявність встановлених в судовому засіданні ризиків.

Таким чином, до підозрюваного ОСОБА_4 доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден інший запобіжний захід не може забезпечити вирішення завдань кримінального процесу.

На підставі викладеного, проаналізувавши надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

При визначенні діяльність ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у виді застави слідчий суддя, поряд з положеннями ст.ст. 182, 183 КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з рішеннями Європейський суд з прав людини від 26.01.1993 року у справі «В. проти Швейцарії», у рішенні від 08.01.2009 року у справі «Мангурас проти Іспанії».

Розмір застави, у відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, мотив кримінального правопорушення, тяжкість злочинів, у яких підозрюється діяльність ОСОБА_4 , особу підозрюваного, а тому необхідно визначити підозрюваному діяльність ОСОБА_4 заставу у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 211 960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень. На переконання слідчого судді, саме такий розмір застави обумовлений тим ступенем довіри до підозрюваного, при якому перспектива втрати застави буде для ОСОБА_10 необхідним і достатнім стримуючим фактором, щоб не допустити невиконання ним процесуальних обов`язків та запобігти здійсненню дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк шістдесят днів - до 19 березня 2025 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати у Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».

Визначити заставу у вигляді 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 211 960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA158 201 720 355 259 002 000 002 265). Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

не залишати без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду територію Івано-Франківської області;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця служби;

утриматися від спілкування зі свідками та іншим підозрюваним в даному кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Строк дії ухвали шістдесят днів.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 22.01.2025 року.