Справа 522/6386/25
Провадження 1-кп/522/2306/25
УХВАЛА

02.04.2025 м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ЄРДР № 0001144 від 08.10.2024, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, дітей не має, має на утриманні непрацездатну мати, фізична особа підприємець, місцепроживання: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Роздільна Роздільнянського району, Одеської області, громадянина України, освіта вища, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працює, місцепроживання: АДРЕСА_2 ,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд надійшов обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 терміном на шістдесят днів, з альтернативою визначення застави в сумі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908 400 грн., зокрема посилаючись на те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування зазначеного запобіжного заходу не змінились та не відпали.

Захисник ОСОБА_8 заперечував проти клопотання прокурора, вважав його належним чином необґрунтованим, посилаючись на: невідповідність клопотання вимогам ч. 3 ст. 199 КПК України; формальність посилань прокурора на існування обставин, враховуючи закінчення досудового розслідування та направлення обвинувального акту до суду, що свідчить про відсутність реальних обставин, які виправдовують тримання під вартою ОСОБА_4 ; недоведеність заявлених прокурором ризиків; наявність міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання; позитивних характеристик за місцем проживання та роботи, те, що він здійснює волонтерську діяльність та допомагає захисникам та українському народу в надскладній ситуації; перебування на утриманні підзахисного хворої матері пенсіонерки, яка потребує його догляду та допомоги; непомірність розміру альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, просив суд обрати ОСОБА_4 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, або визначити розмір альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі, визначеному п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію захисника.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_5 підтримали позицію захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_4 .

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали, суд встановив наступне.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 03.02.2025, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного суду від 18.02.2025, ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 02.04.2025 включно із можливістю внесення застави на умовах, визначених в ухвалі Одеського апеляційного суду від 06.01.2025 (у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб).

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує, що ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та у разі визнання винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При цьому, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Доводи захисника щодо наявності у обвинуваченого ОСОБА_4 постійного місця проживання; що він здійснює волонтерську діяльність та допомагає захисникам і українському народу в надскладній ситуації; має на утриманні хвору матір пенсіонерку, на думку суду, не є обставинами, що здатні гарантувати його належну процесуальну поведінку при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином, заявлені прокурором ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме спроб: переховування від суду та вчинити інші кримінальні правопорушення, які були враховані під час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжують існувати.

При цьому, суд звертає увагу, що КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Наявні відомості про особу обвинуваченого у сукупності з іншими обставинами, що підлягають врахуванню відповідно до положень ст. 178 КПК України доводять, що на даній стадії кримінального провадження більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, як про те просить сторона захисту, не зможе запобігти наявним ризикам.

Доказів наявності підстав, що унеможливлюють тримання обвинуваченого в умовах слідчого ізолятору за станом здоров`я, стороною захисту не надано, та в ході розгляду судом - не встановлено.

З урахуванням викладених обставин та особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не може забезпечити належну поведінку останнього та запобігти вищевикладеним ризикам.

Водночас, вирішуючи у відповідності до положень ч. 4 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України питання про розмір альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приймає до уваги, що після визначення попередніми ухвалами суду розміру застави, остання внесена за обвинуваченого не була, що на думку суду може свідчити про її певну непомірність для обвинуваченого, а тому вважає що визначена в порядку виключного випадку, згідно з абз. 2 п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, застава у 250 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, буде здатна гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 314, 315, 176-178, 182, 183, 331, 370, 372, 376, 395, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково, продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 60 днів, тобто строк дії ухвали до 31.05.2025.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 в якості альтернативного запобіжного заходу заставу у 250 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 757 000 гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 після звільнення з-під варти прибувати за кожною вимогою до суду, яким розглядається кримінальне провадження, протягом дії зазначеного запобіжного заходу та покласти на обвинуваченого строком на 2 місяці обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) не відлучатися з м. Одеса без дозволу суду;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Суддя ОСОБА_1