Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 288/334/22
Ружинський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А
Іменем України
Ружинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі с/з ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в :
Ухвалою суду зазначене кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.
У підготовчому судовому засіданні на обговорення було поставлене питання про відповідність обвинувального акту вимогам КПК України та можливість призначення обвинувального акту до судового розгляду.
Захисник обвинуваченої, адвокат ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_4 вважають, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону. 05.07.2022 року захисником обвинуваченої було подано письмове клопотання про повернення обвинувального акту прокурору. В підготовчому судовому засіданні захисник та обвинувачена підтримали подане письмове клопотання з підстав викладених в клопотанні.
Прокурор зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України. В задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту просить відмовити. Обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст.291 КПК України, до нього додано всі необхідні матеріали, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Вважає за можливе призначити судовий розгляд обвинувального акта, неточностей у обвинувальному акті прокурор не вбачає. 06.12.2022 року прокурором подано письмове заперечення на клопотання про повернення обвинувального акту у даному кримінальному провадженні.
Потерпіла ОСОБА_6 та її представник адвокат ОСОБА_7 , в підготовче судове засідання не з`явилися, до суду надали письмові заяви з проханням проводити підготовче судове засідання без їх участі.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання про повернення обвинувального акту, матеріали обвинувального акту з додатками, суд дійшов наступних висновків.
Згідно п. 3 ч. 3ст. 314 КПК Україниу підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогамКПК України.
Згідност. 291 КПКУкраїни обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.
Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.
Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Відповідно до висновку Верховного суду України від 24.11.2016 року у справі №5-328кс16, під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Дослідивши обвинувальний акт по зазначеному кримінальному провадженню, суд вважає, що він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Так, відповідно до ч.2 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Отже КПК пов`язує закінчення досудового розслідування з постановлениям процесуального рішення - постанови про закриття кримінального провадження, або вчиненням комплексу процесуальних дій, пов`язаних із направленням до суду обвинувального акту чи відповідного клопотання.
Здійснення вказаної процесуальної дії можливе після завершення досудового розслідування, яке пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи та іншим особам відповідно до положень ст.290 КПК.
Частиною 1 ст.290 КПК України передбачено, що визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його поручениям зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
Закінчення цієї процесуальної дії, згідно положень ч. 9 ст. 290 КПК України, полягає в тому, що сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження - прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів.
Оскільки, вказані процесуальні дії є важливими, тому виконання вимог ст.290 КПК України безумовно мають бути внесені до реєстру матеріалів кримінального провадження.
Однак, в реєстрі відсутні відомості про завершення досудового розслідування, тобто відсутні відомості про відкриття матеріалів кримінального провадження підозрюваній ОСОБА_4 ..
Частиною 12 ст. 290 КПК України встановлено, що якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.
12.01.2022 року надано доручення слідчому на відкриття матеріалів досудового розслідування.
13.01.2022 року слідчим СВ ВП №2 Житомирського РУП
21.01.2022 року слідчим СВ ВП №2 Житомирського РУП
ОСОБА_8 відновлено досудове розслідування у кримінальному провадженні (п.26, Розділу 2 реєстру матеріалів досудового розслідування).
21.01.2022року слідчим СВ ВП №2 Житомирського РУП ОСОБА_8 винесено постанову про часткове задоволення клопотання захисника у кримінальному провадженні (п.27, Розділу 2 реєстру матеріалів досудового розслідування).
21.01.2022 року процесуальним прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 надано доручення слідчому на відкриття матеріалів досудового розслідування (п.28, Розділу 2 реєстру матеріалів досудового розслідування).
1.Винесення ухвали слідчою суддею Попільнянського району суду від
20.01.2022 року (справа №288/2382/21), якою скасовано постанову від
23.12.2021 року про часткове задоволення клопотання від 20.12.2021 року, винесену слідчим СВ ВП №2 Житомирського РУП ОСОБА_8 ;
2.Винесення ухвали слідчою суддею Попільнянського району суду від
03.02.2022 року (справа №288/123/22), якою скасовано постанову від
21.01.2022 року про часткове задоволення клопотання від 20.12.2021 року, винесену слідчим СВ ВП №2 Житомирського РУП ОСОБА_8 ;
3.Винесення постанови про часткову відмову у задоволенні клопотання від 09.02.2022 року винесену слідчим СВ ВП №2 Житомирського РУП ОСОБА_8 ..
4.Винесення доручення наданого процесуальним прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 слідчому на відкриття матеріалів досудового розслідування після 09.02.2022 року.
5.Винесення повідомлення про завершення досудового розслідування та відкриття сторонам кримінального провадження матеріалів від 17.02.2022 року;
6.Винесення ухвали слідчим суддею Попільнянського району суду від
Згідно ст. 109, п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України обвинувальний акт надсилається до суду разом з додатком у вигляді реєстру матеріалів досудового розслідування, який повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Тобто, виходячи з наведених вимог кримінального процесуального законодавства реєстр матеріалів досудового розслідування у обов`язковому порядку повинен містити достовірні, відповідні дані щодо усіх, без винятку, проведених під час досудового розслідування процесуальних дій, прийнятих процесуальних рішень та вжитих заходів забезпечення кримінального провадження.
При цьому, діючим кримінальним процесуальним законодавством України не передбачено процесуальний порядок корегування реєстру досудового розслідування під час здійснення судового провадження, внесення до нього змін або виправлень будь-ким.
Як вбачається із наданого до суду реєстру матеріалів досудового розслідування, складеного слідчим СВ ВП №2 Житомирського РУП ОСОБА_8 , разом із обвинувальним актом, зміст реєстру всупереч вимогам ч. 2 ст. 109, п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України містить в собі неповноту щодо прийнятих процесуальних рішень і проведених процесуальних дій.
Так 03.02.2022 року під час розгляду слідчою суддею Попільнянського району суду (справа №288/123/22) скарги на постанову від 21.01.2022 року про часткове задоволення клопотання від 20.12.2021 року, слідчого СВ ВП №2 Житомирського РУП ОСОБА_8 , були присутні, як сам слідчий, а також процесуальний прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_3 ..
Ухвала слідчого судді Попільнянського районного суду від 04.03.2022 року (справа №288/311/22) підтверджує, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні не міг бути складеним 21.01.2022 року.

Крім того, в п.21 Розділу 1 Реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000089 безпідставно зазначено, що ОСОБА_4 надано доступ до матеріалів досудового розслідування у період з 06.03.2022 року по 11.03.2022 року і свідчення цього є протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 06.03.2022 року в якому слідчимм СВ ВП №2 Житомирського РУП ОСОБА_8 власноручно викреслено факт надання доступу до матеріалів ОСОБА_4 та викреслено факт ознайомлення ОСОБА_4 з матеріалами досудового розслідування.

Враховуючи викладене, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000089 не міг був бути складеним 21.01.2022 року слідчим СВ ВП №2 Житомирського РУП ОСОБА_8 та затвердженим 21.01.2022 року процесуальним прокурором ОСОБА_3 ..

Крім того, процесуальним прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 після 09.02.2022 року не надавалось доручення слідчому СВ ВП №2 Житомирського РУП ОСОБА_8 на відкриття матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000089, а тому слідчий всупереч вимог КПК сам відкрив матеріали досудового розслідування, що є порушенням вимог ст.290 КПК України.

У наданому суду реєстрі відсутні відомості відкриття матеріалів кримінального провадження підозрюваній ОСОБА_4 після 09.02.2022 року.

Частиною 12 ст. 290 КПК України встановлено, що якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладену у постанові від 28 серпня 2018 року (справа № 344/5091/13-к), де суд звернув увагу на те, що обвинувальний акт є підсумковим процесуальним Документом, яким закінчується досудове розслідування та відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України має містити формулювання обвинувачення в остаточному вигляді. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив. Скріплення печаткою підпису прокурора, що затверджує обвинувальний акт, є одним із реквізитів офіційного документу. Саме підписання обвинувального акта прокурором та скріплення його підпису печаткою надає йому статусу офіційного документу і свідчить про належне його затвердження прокурором.

Обвинувальний акт №0000089 відносно ОСОБА_4 не скріплений печаткою, не набув статусу офіційного документа і свідчить про неналежне його затвердження прокурором.

У рішенні від 9.10.2008 року, прийнятому у справі «Абрамян проти Росії», ЄСПЛ нагадав, що положення пп.«а» п.З ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, правової кваліфікації, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого розгляду.

Вказані недоліки обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового рослідування, його не конкретність і неповнота, порушують право обвинуваченого, передбачене ст. 42 КПК України, знати у вчиненні якого кримінального правопорушення чи кримінальних правопорушень він обвинувачується, що унеможливлює якісно і в повній мірі здійснити захист, чим істотно порушується право обвинуваченого на захист.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 26.06.2008, ухваленому у справі «Ващенко проти України», зазначено: «Обвинувачення для цілей п.1 ст.6 Конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п. 51)».

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 1,5 ст. 9 КПК України).

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Частиною 6 ст. 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статі 7 цього Кодексу.

До загальних засад кримінального провадження згідно ст. 7 КПК України віднесено законність, яка встановлює обов`язок слідчого, прокурора та суду неухильно додержуватись вимог Конституції України, КПК України, інших актів законодавства.

Виходячи з тлумачення кримінального процесуального закону, положення п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України поширюються не лише на випадки, коли обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а й на випадки, коли реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам Кримінального процесуального Кодексу України.

Пункт 3 ч. 3 ст. 314 КПК України надає право суду приймати рішення щодо повернення обвинувального акту прокурору, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам цього Кодексу. При цьому зазначена норма не пов`язує застосування судом такого права з можливим подальшим впливом або відсутністю такого впливу на право обвинуваченого, потерпілого чи на подальший розгляд обвинувального акту.

Встановленні під час підготовчого засідання порушення ст. 290 КПК України, що є неприпустимим з огляду на принцип змагальності сторін у кримінальному процесі (ст. 22 КПК України), унеможливлює призначити такий обвинувальний акт до судового розгляду.

Керуючись ст.ст.109, 290, 291, 314, 369, 376, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000089 від 08.07.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, повернути прокурору для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Ружинський районний суд Житомирської області протягом семи діб з дня виготовлення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали буде виготовлений протягом п`яти діб.

Суддя ОСОБА_9