Справа № 504/2914/24
Номер провадження 1-кп/504/423/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2025 рокус-ще Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Доброслав Одеського району Одеської області, справу за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000132 від 01.06.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плоске Великомихайлівського району Одеської області, українця за національністю, громадянина України, із неповною середньою освітою, вдівця, працюючого стропольщиком на спільному підприємстві, який перебуває на обліку в центрі бездомних осіб, як особа, яка не має постійного місця проживання, і місце проживання якої може бути зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/22 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради Національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб,

На підставі Указів Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 16.11.2022 № 757/2022, від 06.20.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, 26.07.2023 № 451/2023, від. 06.11.2023 №734/2023, від 05.02.2024 № 49/2024, від 06.05.2024 №271/2024, які затверджені Законами України, які набули чинності, строк дії воєнного стану в Україні безперервно продовжувався і продовжував діяти станом на 21.05.2024

ОСОБА_4 постійно мешкав в Україні та достовірно знав про дію воєнного стану.

Так, в ніч на 31.05.2024, більш точний час не встановлено, у ОСОБА_4 під час перебування поряд із будинком АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у житло та в умовах дії воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 діючи умисно, в умовах воєнного стану, із корисливих мотивів та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи та власник майна, шляхом проникнення на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 та шляхом злому металевої віконної решітки та відчинення віконної рами, проник через віконний отвір до приміщення житлового будинку, звідки таємно викрав цінне майно, належне потерпілій ОСОБА_5 , а саме грошові кошти у сумі 1800 гривень, золоту каблучку вартістю 9300 гривень, золоту каблучку вартістю 20000 гривень, кутову шліфувальну машину марки «Pro Grand», МШУ-125-1250SE, 1250 Вт, 4000-11000 об/хв вартістю 936,60 гривень, елекропили марки «Craft-Tec» моделі EKS-1950 вартістю 1292,20 гривень.

Надалі ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину у невідомому напрямку, разом з викраденим майном, яким розпорядилась на власний розсуд. Тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 33328 грн. 80 коп.

Потерпіла ОСОБА_5 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, матеріальних претензій до обвинуваченого не має, з цивільним позовом звертатися до суду не бажає. Визначення покарання обвинуваченому залишила на розсуд суду.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства, при цьому суду пояснив, що він за домовленістю з потерпілою працював у неї за наймом, викопував траншею, але потерпіла з ним повністю не розрахувалася, дала лише частину коштів, а згодом взагалі відмовилася від своїх зобов`язань. Так, він гуляючи з собакою, побачив, що у неї в будинку темно, переконався, що її не має вдома та заліз до неї на ділянку, після цього, він взяв трубу відігнув решітку на вікні яка хиталася та через відкрите вікно заліз на кухню де взяв подовжувач, шліфувальну машинку, електропилку, гроші та 2 золотих кільця які знаходилися в кошельку на столі. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд, гроші потратив на продукти, сплатив борг за світло. Після того як до нього прибула поліція добровільно повернув частину майна, залишок у 4000 грн. бажав сплатити потерпілій, але вона відмовлялася від зустрічей, згодом через друга він повернув їй кошти та вона претензій до нього не має. У вчиненому злочині розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Зі вступною промовою учасники процесу виступити відмовилися.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 4 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна(крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність обвинуваченої.

Суд, зокрема, враховує те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, скоїв умисне кримінальне правопорушення (злочин), який відносяться до категорії тяжких, відповідно до ст.12 КК України, разом з цим, визнав свою вину, негативно відноситься до вчиненого кримінального правопорушення, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, працевлаштувався, матеріальних претензій з боку потерпілої особи не заявлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до положень ст.66 КК України є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.

В судових дебатах прокурор Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_3 просив обрати обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. Із застосуванням ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав прокурора.

За результатом ознайомлення з досудовою доповіддю на обвинуваченого ОСОБА_4 , підготовленої Одеським РВ № 3 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, судом встановлено, що за результатами оцінки ризику вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, а також ризику його небезпеки для суспільства орган пробації вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства та не становить дуже високої небезпеки для суспільства у тому числі окремих осіб.

Суд, на підставі встановлених обставин вважає необхідним та достатнім обрати ОСОБА_4 міру покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання із випробувальним терміном, оскільки суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції його від суспільства.

Заходи забезпечення у кримінальному провадженні не застосовувалися.

Цивільні позови не заявлялися.

Судові витрати на проведення судових експертиз та залучення експерта підтверджені та відповідно до положень ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.349, 371-373, 374, 615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Застосувати ст. 75 КК України і звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком, якщо протягом 1 (одного) року іспитового строку ОСОБА_4 не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 360, 00 грн.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: 2 золоті каблучки, які були передано на відповідальне зберігання під зберігальну записку потерпілій ОСОБА_5 вважати повернутими власнику ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1