Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/211/2025 Справа № 641/6138/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001007 від 01.08.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Слобожанське Зміївського району Харківської області, громадянина України, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова перебувають матеріали вказаного кримінального провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001007 від 01.08.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно обвинувального акта 10.07.2023 року близько 22-00 год., у період воєнного стану, ОСОБА_4 перебував у квартирі ОСОБА_5 з дозволу останньої за адресою: АДРЕСА_3 . Перебуваючи у квартирі за вищевказаною адресою у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення належного ОСОБА_5 майна, а саме мобільного телефону ТМ «Samsung» моделі «Galaxy A 10s» SM-A107FZRDSEK 2/32 Gb. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок інших осіб , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, скориставшись тим, що у період його перебування у квартирі, власник вищезазначеного майна спав у своїй кімнаті та за його злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно викрав належне ОСОБА_5 майно, а саме мобільний телефон ТМ «Samsung» моделі «Galaxy A 10s» SM-A107FZRDSEK 2/32 Gb, вартістю 1500 грн. Після чого ОСОБА_4 з вказаним майном покинув місце вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1500 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано органом досудового розслідування як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, оскільки станом на момент проведення судового засідання, набули чинності зміни до законодавства України в частині визначення розміру вартості викраденого майна, за яке передбачено адміністративну відповідальність, що, як наслідок, вплинуло на розмір матеріальної шкоди, у разі заподіяння якої настає кримінальна відповідальність.

Судом було роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 право на закриття кримінального провадження у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлена кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні надав свою згоду на закриття кримінального провадження, зазначив, що йому зрозумілі наслідки закриття кримінального провадження, що надана ним згода є добровільною, йому зрозуміло, що закриття кримінального провадження буде здійснюватися з нереабілітуючих підстав.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, про час та місце судового засідання повідомлялась, матеріали справи містять заяву останньої про проведення судового розгляду за її відсутності.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, доходить висновку про таке.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18липня 2024 року №3886-IX«Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст.51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст.51КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Правилами ч. 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст.51КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зроблено висновок, що Закон України № 3886-IX від 18.07.2024, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на наведене, аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п.169.1.1 п. 169.1 ст. 169розділуIVцьогоКодексудля відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.185 КК України 10.07.2023 року.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб установлений на рівні 2684 гривень, а 50 відсотків від його розміру становлять, 1342 грн..

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості чужого майна яким таємно заволодів обвинувачений, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить 2684 грн. (1342 х 2 =2684).

Як убачається з обвинувального акту, діями ОСОБА_4 було заподіяно матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 1500 грн..

Положеннями ч. 1 ст.3 КК України унормовано, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з ч. 1, 3 ст.479-2КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст.284КК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Як убачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001007 від 01.08.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, йому інкриміновано таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, в умовах воєнного стану за подіями, які мали місце 10.07.2023 року на суму 1500 грн..

Здійснивши аналіз наведених вище положень законів, слід дійти висновку, що відбулася втрата чинності закону шляхом прийняття нового закону і, відповідно, визначення нових меж між адміністративними правопорушеннями (дрібне викрадення чужого майна) та кримінальним правопорушенням (крадіжки, шахрайство). Відтак, наразі не є кримінально карним діянням таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вартість якого у 2023 році становить до 2684 грн., ураховуючи положення ст.5 КК України.

З огляду на наведене вище, беручи до уваги положення статті 5 КК України, судом має бути прийнято рішення в порядку, передбаченому п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України, позаяк вартість викраденого майна відповідно до обвинувального акту менша, ніж верхня межа для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відтак, ураховуючи імперативність вимог ч. 3 ст. 479-2 КПК України, позицію обвинуваченого ОСОБА_4 , який надав згоду на закриття кримінального провадження стосовно нього з наведених вище підстав, кримінальне провадження підлягає закриттю через втрату чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого у кримінальному провадженні не застосовувався.

Цивільний позов не заявлений.

Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.08.2023 року накладено арешт на майно. Суд скасовує вказаний арешт та вирішує питання про речові докази в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 100,284, 369-372, 376, 395, 479-2 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження за №0001007 від 01.08.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України через втрату чинності закону, яким встановлена кримінальна протиправність діяння.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.08.2023 року на мобільний телефон ТМ «Samsung Galaxy A 10s» SM-A107FZRDSEK 2/32 Gb колір Red IMEI 1: НОМЕР_1 , зняти.

Речові докази: мобільний телефон ТМ «Samsung Galaxy A 10s» SM-A107FZRDSEK 2/32 Gb колір Red IMEI 1: НОМЕР_1 вважати повернутим власнику ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Комінтернівський районний суд м. Харкова.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Cуддя- ОСОБА_1