печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8058/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення Російською Федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001999,

В С Т А Н О В И В :

19.02.2025 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення Російською Федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором, згідно вимог якого, слідчий проситьнакласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , громадянина України, а саме: автомобіль марки SKODA KODIAQ, сірого кольору, 2020 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 та заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 та іншим особам, у володінні (користуванні) яких перебуває вказане майно, відчужувати та розпоряджатися ним.

Мотивуючи подане клопотання слідчий вказує, що ОСОБА_5 , будучи представником ФОП « ОСОБА_6 » (податковий номер НОМЕР_4 ) на підставі довіреності від 01.02.2020 вих. № 19 у листопаді 2023 року звернулася до начальника управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Івано-Франківської митниці ОСОБА_7 за консультацією з приводу можливості митного оформлення товару - кави зеленої іноземного походження у зоні діяльності митних постів Івано-Франківської митниці Держмитслужби.

Після ознайомлення із наданими ОСОБА_5 документами на ФОП « ОСОБА_6 », у тому числі фактурною вартістю, по якій планувалося закупівля кави у нерезидентів, у цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на отримання від ОСОБА_5 неправомірної вигоди за не створення штучних перешкод при митному оформленні вказаного товару, що планувався до розмитнення, а також за розмитнення його за заниженими тарифами.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_5 про те, що для розмитнення такого товару їй потрібно буде обов`язково попередньо домовлятись з представниками митниці про вигідне митне оформлення, інакше з боку працівників митниці будуть штучно здійснюватись перешкоди до оформлення, зокрема, це буде проявлятися в умисному затягуванні процесу оформлення імпорту, а також обов`язково буде виставлятися підвищена митна вартість товару, що призведе до значного збільшення митних платежів для імпортера.

При цьому, ОСОБА_7 повідомив, що він із використанням свого службового становища може організувати для ФОП « ОСОБА_6 », інтереси якої представлятиме ОСОБА_5 , за окрему винагороду для працівників митниці, розмір якої на той час чітко не озвучив, процес безперешкодного розмитнення вказаного товару і здійснення розмитнення його за найнижчими тарифами на Львівській та Закарпатській митницях. Одночасно з цим повідомив, що на Івано-Франківській митниці, де він сам працює, на той час здійснювати оформлення кави зеленої неможливо, оскільки це нетиповий для вказаної митниці товар.

Усвідомлюючи, що без надання працівникам митниці озвученої ОСОБА_7 неправомірної винагороди за безперешкодне розмитнення імпортованої кави за вигідною митною вартістю неможливо буде здійснювати розмитнення даного товару в інтересах ФОП « ОСОБА_6 », ОСОБА_5 вимушена була погодитися на висунуті вимоги ОСОБА_7 .

Після цього, з метою реалізації злочинного задуму, направленого на систематичне отримання від ОСОБА_5 неправомірної вигоди за не створення штучних перешкод при митному оформленні товару для ФОП « ОСОБА_6 », що планувався до розмитнення, а також за розмитнення його в інтересах вказаного імпортера за найнижчими цінами, ОСОБА_7 вирішив залучити до злочинної схеми ОСОБА_4 , який мав широке коло знайомств серед посадових осіб Закарпатській митниці, на що останній погодився. Залучений ОСОБА_7 до вказаної злочинної схеми ОСОБА_4 згідно відведеної йому ролі у реалізації злочинного наміру мав отримувати свою частину неправомірної вигоди за організацію та сприяння безперешкодному розмитненню імпортованого товару - кави, а також за заниженими митними тарифами, шляхом впливу на посадових осіб Закарпатської митниці, в тому числі митного посту «Ужгород-вантажний» Закарпатської митниці.

Так, відповідно до розподілу ролей у розробленій ОСОБА_7 злочинній схемі, на ОСОБА_4 покладався обов`язок підготовки для ФОП « ОСОБА_6 » усього пакету документації для митного оформлення товару на Закарпатській митниці, у тому числі заповнення митної декларації із вказанням потрібної митної вартості товару, що підлягатиме розмитненню за нижчими цінами, отримання від представника ФОП « ОСОБА_6 » ОСОБА_5 своєї частини від суми неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення уповноваженими посадовими особами Закарпатської митниці в її інтересах, направлених на безперешкодне розмитнення імпортованого товару - кави, в тому числі за заниженими митними тарифами.

У подальшому, діючи з метою реалізації вищевказаного злочинного задуму, ОСОБА_7 22.04.2024 об 11:59, використовуючи мобільний телефон із абонентським номером НОМЕР_5 , у месенджері «WhatsApp» надіслав на мобільний телефон ОСОБА_5 смс-повідомлення із номером мобільного телефону ОСОБА_4 ( НОМЕР_6 ) та відразу зателефонував останній, повідомивши, що із вказаною особою необхідно буде обговорювати питання оформлення документів стосовно запланованого митного оформлення імпортованої кави для ФОП « ОСОБА_6 » на Закарпатській митниці.

У свою чергу ОСОБА_4 , діючи за попередньою домовленістю із ОСОБА_7 та іншими невстановленими на цей час посадовими особами Закарпатської митниці, під час підготовки пакету документів для митного оформлення для ФОП « ОСОБА_6 » товару - кави «Арабіка Бразилія» в кількості 19175 кг., вартість якої згідно інвойсу становила 3,64 долари за кілограм, використовуючи мобільний телефон із абонентським номером НОМЕР_6 , у ході телефонних перемовин із ОСОБА_5 повідомив, що вказану вартість кави буде значно підвищено під час процедури розмитнення на митниці, що призведе до надмірної сплати держмита за імпортований товар. При цьому, висунув незаконну вимогу, що при умові сплати нею для працівників митниці грошових коштів, що становитимуть 30% з різниці між біржовою ціною на каву та ціною, яку встановлять на неї у документах митники за заниженими митними тарифами, то можна буде розмитнювати товар за такими мінімальними тарифами. Окрім того, ОСОБА_4 висунув вимогу про необхідність також додаткової сплати неправомірної винагороди в розмірі 420 доларів США за безперешкодне проходження митного оформлення кожної партії товару.

У подальшому, на підтвердження своїх слів у месенджері «WhatsApp» надіслав на мобільний телефон ОСОБА_5 смс-повідомлення, у яких зазначив, що при умові виконання «умов» розмитнити вказаний товар можливо буде виходячи з вартості 3,64 долари за кілограм, тобто за такою ж вартістю, що вказана в інвойсі, а не за ціною 4,15 доларів США за кілограм.

Після цього, ОСОБА_4 , діючи на виконання попередньої домовленості із ОСОБА_7 , виконуючи відведену йому роль у реалізації злочинного задуму, 08.04.2024 о 18:40, використовуючи мобільний телефон із абонентським номером НОМЕР_6 , у месенджері «Signal» надіслав на мобільний телефон ОСОБА_5 смс-повідомлення із детальним розрахунком суми неправомірної вигоди, яку необхідно буде заплатити для розмитнення вищезазначеного товару - кави «Арабіка Бразилія» в кількості 19175 кг., за заниженими митними тарифами. Зокрема, ОСОБА_4 зазначив, що біржова ціна кави «Арабіка Бразилія» станом на вказану дату становить 4,67 долари за кілограм, при умові надання неправомірної вигоди в розмірі 1500 доларів США, її розмитнення буде безперешкодно відбуватися за ціною з розрахунку 3,674 долари США за кілограм.

Також ОСОБА_4 надсилалися на мобільний телефон ОСОБА_5 смс-повідомлення із відповідними розрахунками умов розмитнення різних видів кави: «Бразилія арабіка», «Індія робуста», «В`єтнам робуста», «Руанда арабіка». При цьому у вказаних смс-повідомленнях ОСОБА_8 чітко вказана вартість розмитнення, яка проходила офіційно по митниці, та вартість розмитнення, яку буде застосовано для ФОП « ОСОБА_6 », а також була чітко розрахована сума неправомірної вигоди, яка мала сплачуватися «за роботу», а саме додатково 200 доларів США за кожну партію розмитненого товару для митників за швидке та безперешкодне розмитнення, 100 доларів США брокеру (окрім офіційного платежу) та сума, що становила 30% від зекономленої суми на розмитненні партії товару.

З метою уточнення висловленої ОСОБА_4 вимоги про необхідність сплати неправомірної вигоди в обумовлених ним розмірах за безперешкодне розмитнення товару за заниженими тарифами, ОСОБА_5 телефонувала ОСОБА_7 , який, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням посадовими особами Закарпатської митниці, підтвердив необхідність сплати вказаної неправомірної вигоди, а також висунув додаткову вимогу про необхідність сплати винагороди для нього особисто за організацію цього процесу, яка визначалася у розмірі по 200 доларів США за кожну партію розмитненого товару та 5% від зекономлених коштів від розмитнення вказаного товару на Закарпатській митниці. Також ОСОБА_7 зазначив, що визначений ОСОБА_4 розмір неправомірної вигоди призначений виключно для нього, за вплив ним на прийняття рішення посадовими осами Закарпатської митниці, направлений на безперешкодне розмитнення імпортованого нею в інтересах ФОП « ОСОБА_6 » товару, в тому числі за заниженими митними тарифами.

22.04.2024 ОСОБА_5 , діючи за довіреністю від ФОП « ОСОБА_6 » подала через ОСОБА_4 пакет документів для розмитнення товару - кави зеленої, в зернах, несмаженої з кофеїном, призначеної для подальшої реалізації, не для промислового виробництва, виробництва «В`єтнам робуста», врожаю 2023 року, вагою 19800 кг, згідно МД 24UA80U9.

Указаний товар було розмитнено та товар випущено у вільний обіг на митному посту «Ужгород-вантажний» Закарпатської митниці за адресою: Ужгородський район, с. Великі Лази, вул. Східна, 3, на підставі документів оформлених ОСОБА_4 із залученням ФОП ОСОБА_9 , обізнаність якого у злочинних намірах ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та інших невстановлених посадових осіб Закарпатської митниці досудовим розслідуванням не встановлена. При цьому, для визначення митної вартості товарів, згідно форми декларації митної вартості, оформленої від імені ОСОБА_9 , було застосовано резервний метод.

У цей же день о 20:15 ОСОБА_4 , виконуючи відведену йому роль у реалізації спільного злочинного наміру, використовуючи мобільний телефон із абонентським номером НОМЕР_6 , у месенджері «Telegram» надіслав на мобільний телефон ОСОБА_5 смс-повідомлення із розрахунком обов`язкових платежів та розміру неправомірної вигоди, яку необхідно було перерахувати на банківську картку № НОМЕР_7 . При цьому, розмір суми ОСОБА_4 було визначено у розмірі 29000 грн., який включав в себе серед суми інших обов`язкових платежів також неправомірну вигоду у розмірі 400 доларів США за швидке та безперешкодне розмитнення товару на митниці, а також 250 доларів США, що становило 30 % від різниці між фактично сплаченими митними платежами за установленим митниками заниженим рівнем (3,2 долари США за кілограм) та біржовою ціною на каву, установленою на цей день (3, 41 долари США за кілограм).

Вищевказану суму грошей, що включала в себе і розмір неправомірної вигоди, ОСОБА_5 перерахувала 29.04.2024 через термінал «easypay» на карткові рахунки, надані ОСОБА_8 за № НОМЕР_7 та № НОМЕР_8.

У подальшому, 21.05.2024 ОСОБА_5 , діючи за довіреністю від ФОП « ОСОБА_6 » подала через ОСОБА_4 пакет документів для розмитнення товару - кави зеленої в зернах, несмаженої з кофеїном, призначеної для подальшої реалізації, не для промислового виробництва, виробництва «Індія робуста», вагою 19200 кг, згідно МД 24UA97U9.

Вказаний товар було розмитнено та товар випущено у вільний обіг на митному посту «Ужгород-вантажний» Закарпатської митниці за адресою: Ужгородський район, с. Великі Лази, вул. Східна, 3, на підставі документів оформлених ОСОБА_4 із залученням ФОП ОСОБА_9 , обізнаність якого у злочинних намірах ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та інших невстановлених на цей час посадових осіб Закарпатської митниці досудовим розслідуванням не встановлена. При цьому, для визначення митної вартості товарів, згідно форми декларації митної вартості, оформленої від імені ОСОБА_9 , було застосовано основний метод - за ціною договору (контракту) щодо товару, який імпортувався. У результаті, під час розмитнення вказаної партії економії не відбулося.

У цей же день о 12:20 ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із невстановленими досудовим розслідуванням посадовими особами Закарпатської митниці, виконуючи відведену йому роль у реалізації спільного злочинного плану, використовуючи мобільний телефон із абонентським номером НОМЕР_6 , у месенджері «WhatsApp» надіслав на мобільний телефон ОСОБА_5 смс-повідомлення із вкладенням у вигляді рахунку-фактури № СФ-0000120 від 21.05.2024 на адресу ФОП ОСОБА_9 , а також смс-повідомлення із розрахунком обов`язкових платежів та розміру неправомірної вигоди, яку необхідно було перерахувати на вказаний рахунок-фактуру. При цьому, розмір суми ОСОБА_4 було визначено у розмірі 15600 грн., який включав в себе серед суми інших обов`язкових платежів також неправомірну вигоду у розмірі 350 доларів США, за вплив ним на уповноважених посадових осіб Закарпатської митниці, з метою швидкого та безперешкодного розмитнення зазначеного товару на митниці.

Вищевказану суму грошей, що включала в себе і розмір неправомірної вигоди, ОСОБА_5 перерахувала 22.05.2024 через банківський термінал за реквізитами ФОП ОСОБА_9 , що були надані ОСОБА_8 .

23.05.2024 ОСОБА_7 , переслідуючи корисливі мотиви та мету незаконного збагачення, повідомив ОСОБА_5 про те, що він намагається домовитися про подальше митне оформлення кави на Івано-Франківській митниці та тих самих умовах, що і на Закарпатській митниці. При цьому, висунув ОСОБА_5 додаткову незаконну вимогу надати йому неправомірну вигоду у розмірі по 200 доларів США за кожну партію попередньо розмитненого товару на Закарпатській митниці, а також додатково 5% від зекономленої суми на розмитненні кожної партії товару.

Усвідомлюючи, що у випадку ненадання ОСОБА_7 обумовленої суми неправомірної вигоди останній у подальшому з використанням свого службового становища зможе штучно створити перешкоди у проведенні розмитнення товару для ФОП « ОСОБА_6 », а також зможе організувати таке розмитнення за невигідними тарифами, ОСОБА_5 , яка представляла інтереси вказаного суб`єкта ЗЕД. вимушена була погодитися на висунуті умови.

06.06.2024 ОСОБА_5 , діючи за довіреністю від ФОП « ОСОБА_6 » подала через ОСОБА_4 пакет документів для розмитнення товару - кави зеленої, в зернах, несмаженої з кофеїном, призначеної для подальшої реалізації, не для промислового виробництва, виробництва «Бразилія Сантос», вагою 19175 кг, згідно МД 24UA81U2.

Вказаний товар було розмитнено та товар випущено у вільний обіг на митному посту «Ужгород-вантажний» Закарпатської митниці за адресою: Ужгородський район, с. Великі Лази, вул. Східна, 3, на підставі документів оформлених ОСОБА_4 із залученням ФОП ОСОБА_9 , обізнаність якого у злочинних намірах ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та інших невстановлених на цей час посадових осіб Закарпатської митниці досудовим слідством не встановлена. При цьому, для визначення митної вартості товарів, згідно форми декларації митної вартості, оформленої від імені ОСОБА_9 , було застосовано резервний метод.

13.06.2024 ОСОБА_5 , діючи за довіреністю від ФОП « ОСОБА_6 » подала через ОСОБА_4 пакет документів для розмитнення товару - кави зеленої, в зернах, несмаженої з кофеїном, призначеної для подальшої реалізації, не для промислового виробництва, виробництва «Бразилія Сантос», вагою 19175 кг, згідно МД 24UA13U3.

Вказаний товар було розмитнено та товар випущено у вільний обіг на митному посту «Ужгород-вантажний» Закарпатської митниці за адресою: Ужгородський район, с. Великі Лази, вул. Східна, 3, на підставі документів оформлених ОСОБА_4 із залученням ФОП ОСОБА_9 , обізнаність якого у злочинних намірах ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та інших невстановлених на цей час посадових осіб Закарпатської митниці досудовим розслідуванням не встановлена. При цьому, для визначення митної вартості товарів, згідно форми декларації митної вартості, оформленої від імені ОСОБА_9 , було застосовано резервний метод.

Разом із тим, під час розмитнення двох вищевказаних партії товару економії також не відбулося.

Надалі, ОСОБА_4 надіслав ОСОБА_5 , повідомлення із рахунками фактурами №№ СФ-0000140 та СФ-0000144, на які необхідно було перерахувати грошові кошти в розмірі 30800 грн., що включали в себе серед суми інших обов`язкових платежів також неправомірну вигоду у розмірі 27800 грн. за вплив ним на уповноважених посадових осіб Закарпатської митниці, з метою швидкого та безперешкодного розмитнення зазначеного товару на митниці.

Вищевказану суму грошей, що включала в себе і розмір неправомірної вигоди, ОСОБА_5 перерахувала 20.06.2024 через банківський термінал за реквізитами рахунки-фактури, що були надані ОСОБА_8 .

У подальшому, 01.07.2024 близько 15 год. 52 хв. ОСОБА_7 , будучи начальником управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Івано-Франківської митниці, діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи у приміщенні кафе «HONEYKAVA», розташованого у м. Вінниця по вул. Миколи Оводова, 27 одержав від ОСОБА_5 неправомірну вигоду в розмірі 850 доларів США, з яких 800 доларів США за не створення ним та іншими невстановленими посадовими особами Закарпатської митниці штучних перешкод під час митного оформлення чотирьох партій кави згідно МД №№ 24UA80U9, 24UA97U9, 24UA81U2 та 24UA13U3, а також 50 доларів США, що становить 5% від різниці між фактично сплаченими ФОП « ОСОБА_6 » митними платежами за установленим митниками заниженим рівнем та біржовою ціною на каву, установленою на день розмитнення товару згідно МД 24UA80U9.

28.11.2024 за вказаними обставинами злочинної діяльності, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

За викладених обставин, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на автомобіль марки SKODA KODIAQ, сірого кольору, 2020 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , який належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_4 , з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

У судове засідання прокурор/слідчий не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Представник сторони обвинувачення через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримує та просить задовольнити і накласти арешт на майно підозрюваного з метою можливої конфіскації майна.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації особою, яка подала клопотання, її процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді, ураховуючи, що підстав для визнання явки сторони обвинувачення обов`язковою не має, вважаю за можливе розглянути клопотання у його відсутність.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001999 від 19.12.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2 КК України, за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

28.11.2024 за вказаними обставинами злочинної діяльності, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Згідно з частиною 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно частини 5 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Санкція ч. 3 ст. 369-2 Кримінального Кодексу України, яка інкримінується ОСОБА_4 , передбачає додаткове обов`язкове покарання у вигляді конфіскації майна.

Відтак, наявні підстави з якими законодавець пов`язує вирішення питання щодо арешту майна підозрюваної особи.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Відповідно до ч. 10 ст. 171 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Під час досудового розслідування установлено, що підозрюваний ОСОБА_4 має у власності рухоме майно, а саме автомобіль марки SKODA KODIAQ, сірого кольору, 2020 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 .

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що з метою забезпечення можливої конфіскації майна та недопущення його відчуження, вбачається наявність правових підстав для накладення арешту на вищевказане майно підозрюваного зазначене у клопотанні слідчого, дозволивши його використання та заборонивши відчуження, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання - задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 0001999 від 19.12.2023, арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , громадянина України, а саме:

- автомобіль марки SKODA KODIAQ, сірого кольору, 2020 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 .

Заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 та іншим особам, у володінні (користуванні) яких перебуває вказане майно, відчужувати та розпоряджатися ним.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_11