Справа № 489/997/25
Провадження № 1-кс/489/211/25
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

12 лютого 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , ознайомившись із клопотанням прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_2 , підписаного прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001099 від 11.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.415 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,

встановила:

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001099 від 11.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.02.2025 близько 19 год. 20 хв. на 175 км + 700 м автомобільної дороги М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ поблизу с.Шевченкове Миколаївського району Миколаївської області відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю військового автомобілю марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2010 р.в., кузов № НОМЕР_2 , зареєстрованого за військовою частиною НОМЕР_3 , під керуванням т.в.о. командира батальйону безпілотних систем військової частини НОМЕР_3 молодшого лейтенанта ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким здійснено наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який йшов по проїздній частині в попутному напрямку, внаслідок чого останній помер на місці події.

В ході проведеного з 22 год. 00 хв. 11.02.2025 по 00 год. 05 хв. 12.02.2025 огляду місця події - ділянки автомобільної дороги М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 175 км + 700 м виявлено та вилучено, серед іншого, автомобіль марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2010 р.в., кузов № НОМЕР_2 , зареєстрований за військовою частиною НОМЕР_3 ; мобільний телефон «HUAWEI».

Дослідивши клопотання та додані матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Однак клопотання про арешт майна складено з порушенням вимог ст. 171 КПК України.

Постановою про визнання доказами, доручення до матеріалів кримінального провадження та передачу на відповідальне зберігання від 12.02.2025 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні автомобіль марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2010 р.в., кузов № НОМЕР_2 , зареєстрований за військовою частиною НОМЕР_3 ; мобільний телефон «HUAWEI».

Однак, підстави і мету, обґрунтування необхідності арешту майна надано лише щодо автомобіля марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Щодо мобільного телефону «HUAWEI» у клопотанні не наведено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України та обґрунтування необхідності арешту, не зазначено хто є власником або володільцем телефону, не вказано фактів і доказів, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. У зв`язку з цим суд позбавлений можливості виконати вимоги щодо повідомлення власника або володільця телефону про розгляд клопотання про арешт майна, що зумовлює повернення клопотання для усунення недоліків.

Крім того, на початку клопотання зазначено прокурора ОСОБА_2 , у той час як підписано клопотання прокурором ОСОБА_3 .

Наведене вище свідчить про те, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Наведене є підставою для повернення клопотання прокурору для усунення виявлених недоліків.

Керуючись статтями 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановила:

Клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_2 , підписаного прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001099 від 11.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, про арешт майна - повернути прокурору та встановити строк у сімдесят дві години для усунення виявлених недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1