Єдиний унікальний номер 333/1084/25
Провадження 1-кс/333/619/25
УХВАЛА

Іменем України

06 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового зсідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі майор Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000181 від 05.05.2023, відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Приморськ Запорізької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05.02.2025 старший слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 звернувся до суду із даним клопотанням.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Запорізькій області №13 о/с від 12.01.2021 капітана поліції ОСОБА_4 призначено на посаду старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Василівського районного управління поліції.

Наказом ГУНП в Запорізькій області №723 о/с від 23.05.2022, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», капітана поліції ОСОБА_4 звільнено зі служби в поліції.

Таким чином, ОСОБА_4 до 23.05.2022 являвся службовою особою - працівником правоохоронного органу.

У свою чергу, ОСОБА_4 , будучи громадянином України, перебуваючи на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Василівського районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для розуміння факту захоплення та подальшого утримання рф території м. Василівка Василівського району та інших населених пунктів Запорізької області, усвідомлення проведення активної підривної діяльності проти України представниками спецслужб, правоохоронних та інших органів державної влади російської федерації, бажаючи допомогти окупаційній адміністрації рф та зробити свій особистий внесок для утворення та функціонування на тимчасово окупованій території Запорізької області та, зокрема, на тимчасово окупованій території м. Василівка Василівського району, системи органів державної влади рф, у тому числі правоохоронної, з метою становлення і зміцнення окупаційної влади, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, приблизно у першій половині квітня 2022 року (більш точних дати та часу в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось за можливе), в період проведення військових дій на території Запорізької області, використовуючи теоретичні знання і практичні навики, отримані в Україні, перейшов на бік ворога, надавши добровільну згоду на співпрацю з окупаційною владою рф.

Після цього, ОСОБА_4 з власної ініціативи добровільно розпочав «службу» в підпорядкуванні окупаційної влади рф, а саме у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території м. Василівка Василівського району Запорізької області, виконував вказівки і розпорядження окупаційної влади рф, зокрема, здійснював на тимчасово окупованій території м. Василівка та Василівського району Запорізької області чергування на блокпостах та перевірку документів, з метою виявлення патріотично налаштованих громадян України, а також розглядав матеріали та приймав процесуальні рішення від імені незаконного правоохоронного органу, усвідомлюючи, що в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, вказані дії шкодять суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, тобто державну зраду.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у державній зраді, а саме у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Крім того громадянин України ОСОБА_4 , знаходячись на території м. Василівка Василівського району Запорізької області, яка з 26.02.2022 є тимчасово окупованою, будучи працівником правоохоронного органу та перебуваючи на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Василівського районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, маючи відповідну освіту, фахові знання та досвід роботи, діючи умисно, із власних корисливих мотивів та з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями рф, не пізніше кінця квітня 2022 року (точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлені), добровільно зайняв посаду, мовою оригіналу: «старший участковый инспектор» незаконного правоохоронного органу, мовою оригіналу: «Васильевского отдела Главного управления МВД в Запорожской области», створеного на тимчасово окупованій території.

В подальшому, не пізніше 27.09.2022 (точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлені), ОСОБА_4 , продовжуючи злочину діяльність, добровільно зайняв посаду, мовою оригіналу «заместителя начальника отдела участковых уполномоченных полиции и по делам несовершеннолетних» незаконного правоохоронного органу, мовою оригіналу: «Управления внутренних дел по г. Васильевка и Васильевскому району», створеного на тимчасово окупованій території.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України - добровільне зайняття громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

20 січня 2025 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Складене 20 січня 2025 року повідомлення про підозру ОСОБА_4 та повістки про виклик останнього на 27 січня 2025 року, 28 січня 2025 року та 29 січня 2025 року до Запорізької обласної прокуратури (м. Запоріжжя, вул. Матросова, 29а) були опубліковані 22 січня 2025 року на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, таким чином відповідно до вимог ст.ст. 111, 135, 136, 278 КПК України було вжито заходів для вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру.

Під час досудового розслідування встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на праві спільної сумісної власності (частка 2/3) належить об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Слідчий в судове засіданні не з`явився будучи належним чином повідомлений, надав до суду заяву про слухання клопотання за його відсутності.

Розгляд клопотання здійснити без повідомлення підозрюваного у відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України.

Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питання слідчим суддею у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Дослідивши матеріали додані до клопотання, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 05.05.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України (кримінальне провадження №0000181).

В клопотанні прокурора зазначено підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна та конкретизовано майно, що належить арештувати, тобто клопотання оформлене відповідно до вимог ст.171 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучені документи, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні, а саме: повідомленням про підозру ОСОБА_4 , згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на праві спільної сумісної власності (частка 2/3) належить об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з 4.5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Санкція ч. 2 ст. 111 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

З огляду на викладене слідчий суддя вважає, що з метою забезпечення кримінального провадження в частині можливої конфіскації майна підозрюваного, необхідно задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на вказане вище майно, яке на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.167, 170-175, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на праві спільної сумісної власності (частка 2/3), а саме об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1