НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/349/25
Провадження № 1-кп/0182/813/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2025 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши в м. Нікополі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000016 від 13.01.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_3 , із базовою середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, на утриманні нікого не має, не є особою з інвалідністю, пенсіонером чи депутатом, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.2 ст.125 КК України

в с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним

1. ОСОБА_2 23.12.2024 року приблизно о 20:30 годин перебував за місцем свого мешкання у квартирі АДРЕСА_2 , де в той час поруч з ним знаходилась ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з якою він мешкає разом за вищевказаною адресою. У цей час між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , виник словесний конфлікт з приводу того, що ОСОБА_2 , мав претензії щодо неналежної, на його думку, поведінки останньої, в ході якого у ОСОБА_2 виник протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .

2.З метою реалізації свого протиправного умислу, ОСОБА_2 23.12.2024 у близько 21 години 00 хвилин, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання,знаючи про те, що здоров`я та життя будь-якої людини охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально караним, проте нехтуючи цим, діючи цілеспрямовано та рішуче, з прямим умислом, в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» підійшов до ОСОБА_3 та наніс два удари кулаком правої руки в область обличчя, а саме лоба ОСОБА_3 . Після чого, продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, ОСОБА_2 наніс один удар кулаком правої руки в область лівого ока ОСОБА_3 та один удар кулаком правої руки в область носа ОСОБА_3 , чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді синця верхньої повіки лівого ока, синця нижньої повіки лівого ока, синця лобу, забитої рани носу, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, а також забитої рани лобу, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

3.Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Процедура

4.До суду обвинувальний акт у вказаному кримінальному проваджені надійшов із клопотанням прокурора про розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, відповідно до статті 302 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).

5.Судом було постановлено ухвалу про розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000016 у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, в порядку статті 382 КПК України.

6.Судом на підставі частини четвертої статті 107 КПК України у зв`язку із тим, що відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Позиції учасників судового провадження

7.Разом із обвинувальним актом та матеріалами кримінального провадження від обвинуваченого ОСОБА_2 надійшла заява, яка підписана обвинуваченим у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , відповідно до якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, згоден зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України, згоден з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні та без його участі. У вказаній заяві захисником адвокатом ОСОБА_5 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності (а.с.14-15).

8.Потерпілою ОСОБА_3 надано складену та підписану письмову заяву, згідно з якою він погодився зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, при цьому зазначивши, що ознайомлений із обмеженням права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України, та погодився із розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні (а.с.13).

Оцінка та мотиви Суду

9.При досліджені матеріалів справи встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпіла не заперечує проти такого розгляду.

10.У відповідності до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_2 не оспорює пред`явлене йому обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

11.Судом досліджені матеріали кримінального провадження №0000016: витяги з ЄРДР від 13.01.2025 (а.п.1-3); протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 13.01.2025 (а.п.8); акт судово-медичного (дослідження) обстеження №15 розпочатого 08.01.2025 та завершеного 11.01.2025 (а.п.15-16); висновок експерта №41 від 15.01.2025 (а.п.19-20); протокол проведення слідчого експерименту від 15.01.2025 (а.п.21-26); висновок експерта (додатковий) №42 від 15.01.2025 (а.п.30); протокол проведення слідчого експерименту від 15.01.2025 з фототаблицею (а.п.33-37); висновок експерта №43 від 15.01.2025 (а.п.41); протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з довідкою до нього від 15.01.2025 (а.п.42-45); протокол огляду місця події (предмета) від 15.01.2025 з фототаблицею та заявою власника (а.п.46-53); довідка з лікарні НМЛ №4 про наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 (а.п.56).

12.Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваному було роз`яснено та дотримано.

13.Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення.

14.Вина ОСОБА_2 у скоєному доведена у повному обсязі, дії обвинуваченого кваліфіковані вірно за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Призначення покарання

15.При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

16.Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком.

17.Також, суд враховує встановлені органом досудового розслідування обставини та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин та особу обвинуваченого.

18.Так, обвинувачений ОСОБА_2 на утриманні нікого не має, фактично перебуває у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_3 , не є пенсіонером чи особою з інвалідністю, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується задовільно (а.п.82), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.п.77-79), раніше не судимий (а.п.59-60,62-66), наявна інформація про притягнення до адміністративної відповідальності (а.п.68-76).

19.Обставини, що пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України судом не встановлено.

20.Обставиною, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах.

21.Крім того, суд враховує, що за змістом засади диспозитивності сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.26 КПК України).

22.З огляду на ці положення закону сторона вправі самостійно визначитися, які обставини вважати для себе найбільш сприятливими. У тому числі це стосується і думки обвинуваченого щодо призначеного покарання (а.с.15).

23.ОСОБА_2 у своїй заяві просить призначити йому покарання у вигляді мінімального штрафу, однак суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого такого виду покарання, оскільки за встановлених судом обставин даного кримінального провадження ОСОБА_2 не працює, дані про дохід у матеріалах справи відсутні, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що в разі призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу, воно становитиме для нього особистий надмірний тягар.

24.З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді пробаційного нагляду, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

25.Відповідно до ч.1 ст.59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства із покладенням відповідних обов`язків передбачених п.п.1-3 ч.2 ст.59-1 КК України.

26.Також, суд вважає необхідним покласти обов`язок згідно з п.3 ч.3 ст.59-1 КК України, а саме за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу).

Мотиви ухвалення інших рішень, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку

27.Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

28.Речові докази по справі відсутні.

29.Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

30.Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

31.Процесуальні витрати по справі відсутні

На підставі наведеного, керуючись ст. 368, 370, 371, 374, 381-382 КПК України, суд

у х в а л и в:

1.ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України і призначити покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

2.Відповідно до ч.2, п.3 ч.3 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_2 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу).

3.Строк покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_2 , згідно з ч.1 ст.49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України, обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.

4.Запобіжний захід стосовно ОСОБА_2 не обирати.

5.Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

6.Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

7.Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

У відповідності до частини 1 статті 394КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_1