Справа №127/1-53/07
Провадження №1-в/127/88/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань заяву ОСОБА_3 про застосування ст. 5 Кримінального кодексу України у кримінальній справі №127/1-53/07,-

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

заявника ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_3 про застосування ст. 5 Кримінального кодексу України у кримінальній справі №127/1-53/07.

Заява мотивована тим, що вироком Ленінського районного суду м. Вінниця від 26.12.2007 його було визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, та призначено покарання за ч. 2 ст. 358 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки, за ч. 3 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк два роки, за ч. 4 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 років. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією майна. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років 6 місяців з конфіскацією майна. У 2012 році відповідно до внесених змін у Кримінальний кодекс України ст. 358 КК України декриміналізовано. У зв`язку з цим, керуючись вимогами ст. 5 КК України, ст. 22 Конституції України та листом ВССУ від 02.03.12 № 132-283/0/4-12, просив застосувати ст. 5 Кримінального кодексу України.

Заявник ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що вироком Ленінського районного суду м. Вінниця від 26.12.2007 його було визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, та призначено покарання за ч. 2 ст. 358 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки, за ч. 3 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк два роки, за ч. 4 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 років. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією майна. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років 6 місяців з конфіскацією майна. Однак, під час розслідування кримінальної справи йому не було пред`явлене обвинувачення за ч. 2 ст. 358 КК України, жодних процесуальних документів в матеріалах кримінальної справи, які б підтверджували те, що йому пред`являлося обвинувачення за ч. 2 ст. 358 КК України, не має. А отже його було засуджено без пред`явлення обвинувачення. 20.03.2025 ним отримано відповідь з Вінницької обласної прокуратури від 10.03.2025 про те, що відповідно до матеріалів наглядового провадження у кримінальній справі 04325040, постанови про порушення кримінальної справи за ч. 2 ст. 358 КК України про притягнення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якості підозрюваного, а також в якості обвинуваченого за ч. 2 ст. 358 КК України відсутні. Крім того, постанов про порушення кримінальної справи за ч. 2 ст. 358 КК України про притягнення його в якості підозрюваного, а також в якості обвинуваченого за ч. 2 ст. 358 КК України також немає і в матеріалах кримінальної справи, яка знаходиться у Вінницькому міському суді Вінницької області. З даної відповіді із Вінницької обласної прокуратури вбачається, що обвинувачення за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України, за який його було засуджено, йому взагалі не пред`являлося, одже фактично немає підстав застосовувати ст. 5 КК України, тому просить відмовити у задоволенні його заяви.

У судовому засіданні захисник заявника - адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію заявника ОСОБА_3 та пояснив, що згідно відповіді із Вінницької обласної прокуратури вбачається, що в матеріалах наглядового провадження у кримінальній справі 04325040 постанови про порушення кримінальної справи за ч. 2 ст. 358 КК України про притягнення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якості підозрюваного, а також в якості обвинуваченого за ч. 2 ст. 358 КК України відсутні. Крім того, постанов про порушення кримінальної справи за ч. 2 ст. 358 КК України про притягнення ОСОБА_3 в якості підозрюваного, а також в якості обвинуваченого за ч. 2 ст. 358 КК України також немає і в матеріалах кримінальної справи, яка знаходиться у Вінницькому міському суді Вінницької області. Отже обвинувачення ОСОБА_3 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України, за який його було засуджено, взагалі не пред`являлося, тобто фактично немає до чого застосовувати ч. 5 ст. КК України тому підстав для задоволення заяви немає.

ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначив, що згідно відповіді із Вінницької обласної прокуратури вбачається, що в матеріалах наглядового провадження у кримінальній справі 04325040 постанови про порушення кримінальної справи за ч. 2 ст. 358 КК України про притягнення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якості підозрюваного, а також в якості обвинуваченого за ч. 2 ст. 358 КК України відсутні. Отже обвинувачення ОСОБА_3 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України, за який його було засуджено, не пред`являлося.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заперечив проти задоволення заяви ОСОБА_3 про застосування ст. 5 Кримінального кодексу України у кримінальній справі №127/1-53/07, зазначивши, що підстав для її задоволення немає, оскільки вирок набрав законної сили та виконаний. Просив в задоволенні заяви ОСОБА_3 відмовити.

Суд, дослідивши матеріали заяви та додані до неї документи, матеріали кримінальної справи, заслухавши позиції учасників судового розгляду, дійшов таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 був засуджений вироком Ленінського районного суду м. Вінниця від 26.12.2007 за ч. ч. 2, 3 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, та йому призначено покарання за ч. 2 ст. 358 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки, за ч. 3 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк два роки, за ч. 4 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 років. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією майна. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років 6 місяців з конфіскацією майна.

Даний вирок набрав законної сили та виконаний, ОСОБА_3 відбув призначене йому покарання та звільнений з місць позбавлення волі.

Частиною 2 статті 4 КК України передбачено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно приписів ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ст. 5 Кримінального кодексу України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 74 Кримінального кодексу України, звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом. Особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Пунктом 2 частини другої статті 539 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що у разі необхідності вирішення питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України, відповідне клопотання (подання) подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 пояснили, що під час розслідування кримінальної справи ОСОБА_3 не було пред`явлене обвинувачення за ч. 2 ст. 358 КК України, жодних процесуальних документів в матеріалах кримінальної справи, які б підтверджували те, що йому пред`являлося обвинувачення за ч. 2 ст. 358 КК України, не має. А отже його було засуджено без пред`явлення обвинувачення. 20.03.2025 ОСОБА_3 отримано відповідь з Вінницької обласної прокуратури від 10.03.2025 про те, що відповідно до матеріалів наглядового провадження у кримінальній справі 04325040, постанови про порушення кримінальної справи за ч. 2 ст. 358 КК України про притягнення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якості підозрюваного, а також в якості обвинуваченого за ч. 2 ст. 358 КК України відсутні. Крім того, постанов про порушення кримінальної справи за ч. 2 ст. 358 КК України про притягнення його в якості підозрюваного, а також в якості обвинуваченого за ч. 2 ст. 358 КК України також немає і в матеріалах кримінальної справи, яка знаходиться у Вінницькому міському суді Вінницької області. З даної відповіді із Вінницької обласної прокуратури вбачається, що обвинувачення ОСОБА_3 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України, за який його було засуджено, не пред`являлося, одже фактично немає підстав застосовувати ст. 5 КК України, тому просили відмовити у задоволенні заяви.

Як вбачається з наданої заявником ОСОБА_3 в судовому засіданні відповіді на його запит із Вінницької обласної прокуратури від 10.03.2025 №27-90 вих-25, опрацюванням матеріалів наглядового провадження у кримінальній справі № 04325040 установлено, що постанови про порушення кримінальної справи за ч. 2 ст. 358 КК України, про притягнення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якості підозрюваного, а також в якості обвинуваченого за ч. 2 ст. 358 КК України відсутні.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали заяви та додані до неї документи, матеріали кримінальної справи, заслухавши позиції учасників судового розгляду, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволенення заяви ОСОБА_3 .

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. ст. 3, 4, 5, 74 Кримінального кодексу України, ст. ст. 369-372, 376, 392-395, 532, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про застосування ст. 5 Кримінального кодексу України у кримінальній справі №127/1-53/07 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя