Справа № 738/491/25
№ провадження 1-в/738/96/2025
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2025 року Менський районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

з участю

секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в м. Мена клопотання Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» про приведення вироку суду стосовно ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-ІХ, -

В С Т А Н О В И В:

1. Суть питання, що вирішується ухвалою.

До Менського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» про приведення вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.04.2013 року, вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.03.2014 року, вироку Ленінського р/с м. Миколаєва від 07.07.2014 року, вироку Центрального р/с м. Миколаєва від 12.08.2014 року, вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.08.2014 року, вироку Заводського районного суду від 26.03.2018 року відносно засудженого ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-ІХ.

2. Виклад позиції учасників судового розгляду.

Засуджений ОСОБА_4 не виявив бажання приймати участь в судовому засіданні, надав заяву про розгляд справи без його участі, клопотання установи підтримує.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання.

Представник установи в судове засідання не з`явився, до суду подали заяву в якій просять справу розглянути без їх участі.

3. Встановлені судом обставини.

Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.04.2013 ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік (вартість викраденого майна складає 315,30 грн.). Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.03.2014 ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі (вартість викраденого майна по епізоду 13 січня 2014 року складає 1500 грн., по епізоду 14 січня 2014 року 600 грн). Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 липня 2014 року, зміненого ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2014 року, ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі (вартість викраденого майна по епізодам складає: 19.02.2014 1 500 грн., початок березня - 1 600 грн., в ніч з 10.03.2014 на 11.03.2014 1 100 грн., 16.03.2014 2 300 грн., 17.03.2014 550 грн., з 24.03.2014 по 25.03.204 3 400 грн., з 26.03.2014 по 28.03.2014 4 785 грн., з 31.03.2014 на 01.04.2014 1000,00 грн., з 03.03.2014 по 21.03.2014 1 000 грн., 14.03.2014 1 450,00 грн., початок грудня 2014 1 300 грн.). Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.08.2014 ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі (вартість викраденого майна складає 830 грн). Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.08.2014 ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України (вартість викраденого майна по епізодам складає: 02.08.2013 3000 грн., 09.08.2013 5 900 грн., 12.08.2013 в період з 18.00 год. до 19.00 год 180 грн., серпень 2013 року 3 000 грн., 12.08.2013 в період часу з 18.00 год. до 19.00 год 2100 грн., 18.09.2013 в період часу з 12.00 год. до 15.00 год 930 грн., 24.09.2013 в період часу з 12.00 год. до 17.20 год. 320,00 грн., 02.10.2013 5 150 грн., грудень 2013 490,00 грн., з 16.00 год.01.03.2013 по 17.30 год. 02.03.2013 460,00 грн.). Вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 26.03.2018 за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі (вартість викраденого майна по епізодам становить: 18.10.2017 5 300 грн., початок жовтня 2017 року 1 144 грн. 60 коп., початок жовтня 2017 року 4 250 грн).

Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.11.2022 ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та за вироком Миколаївського апеляційного суду від 02.11.2011 призначено остаточне покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі. Зараховано в строк покарання термін попереднього ув`язнення за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13.07.2021 з 27.03.2021 по 02.11.2021 з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 13.12.2022.

4. Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.

Відповідно до положень частини другої статті 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року, відповідно до якого у новій редакції викладено статтю 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».

Положеннями частини першої статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-ІХ) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною другою статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-ІХ) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою статті 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений статтею 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з частиною 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового Кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1. ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Станом на 01 січня 2013 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1147,00 грн, а відповідно 50 відсотків від його розміру (соціальна пільга) становило 573,50 грн.

Станом на 01 січня 2014 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1218,00 грн, а відповідно 50 відсотків від його розміру (соціальна пільга) становило 609,00 грн.

Станом на 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1600,00 грн, а відповідно 50 відсотків від його розміру (соціальна пільга) становило 800,00 грн.

З огляду на указані норми, на момент вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, згідно якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України становив: у 2013 році 1147 грн., у 2014 році 1218 грн., у 2018 році 1 600 грн.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 слід звільнити від призначеного покарання за вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 24.04.2013, оскільки розмір вартості викраденого ним майна становить 315,30 грн., що становить менше двох неоподатковуваних мінімумів громадян на час вчинення правопорушення (1147 грн.), у зв`язку з усуненням караності діяння.

З цих же підстав, слід виключити посилання на вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення з вироку Ленінського районного суду міста Миколаєва від 24.03.2014 по епізоду «14 січня 2014 року», де вартість викраденого майна ним становить 600 грн, що становить менше двох неоподатковуваних мінімумів громадян на час вчинення правопорушення (1218 грн.); З вироку Ленінського районного суду міста Миколаєва від 07.07.2014, у зв`язку з усуненням караності діяння, виключити посилання на вчинені ОСОБА_4 кримінальні правопорушення по епізодах: «в ніч з 10.03.2014 на 11.03.2014» (вартість викраденого майна 1 100 грн), «17.03.2014 в період часу з 08.30 год по 18.30 год» (вартість викраденого майна 550 грн.), «в період часу з 19.00 год. 31.03.2014 по 09.00 год. 01.04.2014» (вартість викраденого майна 1 000 грн), «в період часу з 03.03.2014 по 21.03.2014» (вартість викраденого майна 1 000 грн), так як вартість викраденого майна по кожному епізоду становить менше двох неоподатковуваних мінімумів громадян на час їх вчинення (1218 грн.), звільнивши ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за їх вчинення, у зв`язку з усуненням караності діяння.

ОСОБА_4 слід звільнити від призначеного покарання за ч. 3 ст. 185 КК України згідно вироку Заводського районного суду міста Миколаєва від 05.08.2014, оскільки розмір вартості викраденого ним майна становить 830 грн., що становить менше двох неоподатковуваних мінімумів громадян на час вчинення правопорушення (1218 грн.), у зв`язку з усуненням караності діяння.

З вироку Центрального районного суду міста Миколаєва від 12.08.2014 виключити посилання на вчинені ОСОБА_4 кримінальні правопорушення по епізодам: «12.08.2013 в період часу з 18.00 год до 19.00 год» (вартість викраденого майна 180 грн), «18.09.2013 в період часу з 12.00 год до 15.00 год» (вартість викраденого майна 930 грн.), «24.09.2013 в період часу з 12.00 год до 17.20 год» (вартість викраденого майна 320 грн), «грудень 2013» (вартість викраденого майна 490 грн), «з 16.00 год. 01.03.2013 по 17.30 год. 02.03.2013» (вартість викраденого майна 460 грн), так як вартість викраденого майна по кожному епізоду становить менше двох неоподатковуваних мінімумів громадян на час їх вчинення (1147 грн.), звільнивши ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за їх вчинення, у зв`язку з усуненням караності діяння.

З вироку Заводського районного суду міста Миколаєва від 26.03.2018 виключити посилання на вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення по епізоду «початок жовтня 2017 року» (вартість викраденого майна 1 144 грн 60 коп), що становить менше двох неоподатковуваних мінімумів громадян на час вчинення правопорушення (1600 грн.), звільнивши ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за його вчинення, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Разом з тим, вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.11.2022 ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та за вироком Миколаївського апеляційного суду від 02.11.2011 призначено остаточне покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі. Зараховано в строк покарання термін попереднього ув`язнення за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13.07.2021 з 27.03.2021 по 02.11.2021 з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 13.12.2022. Вчинені ОСОБА_4 кримінальні правопорушення за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.11.2022 та вироком Миколаївського апеляційного суду від 02.11.2011 є кримінально-караними, підстави для застосування Закону України № 3886-IX від 18 липня 2024 року в даному випадку відсутні.

На пiдставi викладеного, керуючись п.13 ч.1 ст. 537, ч. 2 ст. 539 КПК України, ч.1 ст. 5, ч.4 ст. 74 КК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» про приведення вироків суду стосовно ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-ІХ задовольнити.

Вирок Заводського районного суду міста Миколаєва від 24.04.2013, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року.

На підставі частини другої статті 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння, звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання за вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 24.04.2013 за частиною третьою статті 185 КК України.

Вирок Ленінського районного суду міста Миколаєва від 24.03.2014, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року.

Виключити із вироку Ленінського районного суду міста Миколаєва від 24.03.2014 посилання на епізод «14.01.2014», за яким сума викраденого майна становила 600 гривень 00 копійок та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинене правопорушення, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вирок Ленінського районного суду міста Миколаєва від 07.07.2014, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року.

Виключити із вироку Ленінського районного суду міста Миколаєва від 07.07.2014 посилання на епізоди: «в ніч з 10.03.2014 на 11.03.2014», за яким сума викраденого майна становила 1 100 грн, «17.03.2014 в період часу з 08.30 год по 18.30 год», за яким сума викраденого майна становила 550 грн., «в період часу з 19.00 год. 31.03.2014 по 09.00 год. 01.04.2014», за яким сума викраденого майна становила 1 000 грн, «в період часу з 03.03.2014 по 21.03.2014», за яким сума викраденого майна становила 1 000 грн, та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинені правопорушення, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вирок Заводського районного суду міста Миколаєва від 05.08.2014, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року.

На підставі частини другої статті 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння, звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання за вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 05.08.2014 за частиною третьою статті 185 КК України.

Вирок Центрального районного суду міста Миколаєва від 12.08.2014, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року.

Виключити із вироку Центрального районного суду міста Миколаєва від 12.08.2014 посилання на епізоди: «12.08.2013 в період часу з 18.00 год до 19.00 год», за яким сума викраденого майна становила 180 грн, «18.09.2013 в період часу з 12.00 год до 15.00 год», за яким сума викраденого майна становила 930 грн., «24.09.2013 в період часу з 12.00 год до 17.20 год», за яким сума викраденого майна становила 320 грн, «грудень 2013», за яким сума викраденого майна становила 490 грн, «з 16.00 год. 01.03.2013 по 17.30 год. 02.03.2013», за яким сума викраденого майна становила 460 грн, та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинені правопорушення, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вирок Заводського районного суду міста Миколаєва від 26.03.2018, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року.

Виключити із вироку Заводського районного суду міста Миколаєва від 26.03.2018 посилання на епізоди «на початку жовтня 2017 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено», за яким сума викраденого майна становила 1 144 гривні 60 копійок та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинене правопорушення, у зв`язку з усуненням караності діяння.

На ухвалу прокурором, захисником може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення, а засудженим, який знаходиться під вартою в семиденний строк з часу отримання її копії.

Головуючий: ОСОБА_1