БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №497/627/25
Провадження №1-кс/497/230/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт тимчасово вилученого майна

19.03.25 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання начальника відділення №2 Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

17.03.2025 року засобами поштового зв`язку "Нова пошта" (експрес-накладна №7225) до суду надійшло клопотання начальника відділення №2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженню за № 0000165 від 11.03.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 10.03.2025 до відділення поліції № 2 Болградського РВП ГУНП в Одеській області надійшла письмова заява ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 06.03.2025 приблизно о 17:00 годині невстановлена особа, шляхом вільного доступу, таємно викрала у нього мобільний телефон марки Nokia червоного кольору, та грошові кошти в сумі 5000 гривень, спричинивши йому матеріальний збиток на зазначену суму (ЄО № 961 від 10.03.2025).

11.03.2025 допитаний потерпілий ОСОБА_5 , зі свідчень якого встановлено, що 06.03.2025 ввечері, він знаходячись за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 виявив відсутність належного йому мобільного телефону марки Nokia моделі X2 чорного та червоного кольорів, та банківської платіжної картки АТ КБ «Приватбанк».

Також, потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що того дня 06.03.2025 напередодні цієї події він вдома вживав спиртні напої разом зі своєю знайомою ОСОБА_6 . Після того, як потерпілий ОСОБА_5 відчув себе в дуже сильному алкогольному сп`янінні, вирішив відпочити та заснув, тоді як ОСОБА_6 залишилась сидіти за столом, де вони пили.

У подальшому, потерпілим ОСОБА_5 до матеріалів кримінального провадження долучена виписка по рахунку/картці згідно якої виявлено 5 (п`ять), згідно його показань, несанкціонованих ним списань грошових коштів з картки потерпілого в період часу з 18:16 години 06.03.2025 по 07:59 годині 07.03.2025 у виді розрахунків у магазині «Витамин», за адресою: АДРЕСА_2 , в якому здійснює роздрібну торгівлю продуктами харчування суб`єкт підприємницької діяльності Фізична особа-підприємець ОСОБА_7 .

11.03.2025 в порядку ст. 40 КПК України оперативному підрозділу надано доручення на проведення слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення особи(іб), яка(і) скоїла(и) дане правопорушення, при встановленні яких опитати їх, та доставити до відділення поліції № 2 Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області.

За наслідками виконання доручення оперативним підрозділом до органу слідства надано матеріали виконаного доручення разом з рапортом, згідно якого оперативним шляхом установлено, що до скоєння вказаних кримінальних правопорушень причетна ОСОБА_6 .

З зазначених обставин допитана в якості свідка ОСОБА_6 , яка надала слідству показання, що дійсно 06.03.2025 у другій половині дня перебувала в гостях у свого знайомого ОСОБА_5 за місцем його мешкання по АДРЕСА_3 , з яким вживала спиртні напої. Через деякий час ОСОБА_5 виявив бажання трохи відпочити, оскільки вже перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, після чого ліг на диван та заснув, а ОСОБА_6 залишилась за столом з напоями.

У подальшому, ОСОБА_6 зазначила, що побачивши, що ОСОБА_5 заснув внаслідок сильного алкогольного сп`яніння, у неї виник умисел на таємне викрадення його мобільного телефону червоного кольору, а також банківської картки, що лежали в тій же кімнаті, де вони разом з ОСОБА_5 і вживали спиртні напої. Впевнившись, що ОСОБА_5 дійсно спить, ОСОБА_6 взяла зі столу вказні телефон та картку, та покинула квартиру потерпілого та відправилась додому.

Далі, ОСОБА_6 того ж дня 06.03.2025 приблизно о 18:00 годині розпорядилась грошовими коштами ОСОБА_5 , що перебували на викраденій ній картці, шляхом безконтактної оплати в місцевому магазині, придбавши собі продукти харчування та алкогольні напої.

12.03.2025 ОСОБА_6 надала органу досудового розслідування письмову заяву про добровільну видачу викрадених нею мобільного телефону типу «моноблок» марки Nokia моделі X2, виготовлений в корпусі чорного кольору, з кришкою у формі накладки червоного кольору, а також банківської платіжної картки синього кольору номером НОМЕР_1 , які були вилучені в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, про що складений письмовий протокол з дотриманням вимог ст.ст. 104,105,106,237,223 КПК України.

Цього ж дня, проведений огляд мобільного телефону типу «моноблок» марки Nokia моделі X2-02, виготовлений в корпусі чорного кольору, з кришкою у формі накладки червоного кольору, а також банківської платіжної картки синього кольору номером НОМЕР_1 , з метою фіксації необхідних відомостей, а після вказане майно та банківська картка передані потерпілому ОСОБА_5 під письмову розписку на відповідальне зберігання.

12.03.2025 постановою слідчого тимчасово вилучене майно, а саме мобільний телефон типу «моноблок» марки Nokia моделі X2-02, виготовлений в корпусі чорного кольору, з кришкою у формі накладки червоного кольору, а також банківська платіжна картка синього кольору номером НОМЕР_1 , визнані речовим доказом та залучені до матеріалів кримінального провадження Слідчий у судове засідання не прибула, в додатку до клопотання наявна заява про розгляд клопотання без її участі, наполягала на задоволенні клопотання (а.с.31).

Особа, в якої вилучено майно ОСОБА_6 та власник майна ОСОБА_5 також до суду не прибули, кожен окремо надали заяви, якою просили провести розгляд клопотання слідчого без їх участі, проти накладення арешту не заперечували (а.с.30).

Розглянувши матеріали поданого клопотання з додатком, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню на підставі наступного.

Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження ст. 131 ч.2 п.7 КПК України.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження [...].

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів [...].

Разом з тим, п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Так, частиною 11 статті 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст.98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.

Аналіз вищенаведеного вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст.132 ч.3 КПК України).

Положеннями ст.171 КПК України встановлено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Слідчим суддею встановлено, що групою слідчих слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000165 від 11.03.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України (а.с.3).

Нагляд за додержанням законності під час досудового розслідування у вигляді процесуального керівництва здійснюється групою прокурорів Болградської окружної прокуратури (а.с.8).

12.03.2025 у період часу з 10:15 години до 10:35 години ОСОБА_6 надала органу досудового розслідування письмову заяву про добровільну видачу викрадених нею мобільного телефону типу «моноблок» марки Nokia моделі X2, виготовлений в корпусі чорного кольору, з кришкою у формі накладки червоного кольору, а також банківської платіжної картки синього кольору номером НОМЕР_1 , які були вилучені в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, про що складений протокол тимчасово вилученого майна від 12.03.2025 року(а.с.17).

12.03.2025 постановою слідчого вилучений мобільний телефон визнаний речовим доказом та залучений до матеріалів кримінального провадження (а.с.19-20).

Щодо строків звернення до слідчого судді.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено (абз.1 ч.5 ст.171 КПК України).

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено (абз.1 ч.5 ст.171 КПК України).

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.115 КПК України строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію. При обчисленні строку годинами строк закінчується в останню хвилину останньої години. При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

Статтею 116 КПК України встановлено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти [...].

Так, згідно протоколу тимчасово вилученого майна від 12.03.2025 слідчим було вилучено майно, згідно до переліку зазначеному у клопотанні, на яке слідчий просить накласти арешт.

13.03.2025 року о 17:32 годині клопотання слідчого передано для надіслання до суду засобами поштового зв`язку "Нова пошта" (експрес-накладна №7225) (а.с.31).

Таким чином, слідчим дотримано вимоги ч.5 ст.171 КПК України.

Разом з цим, враховуючи, що наразі досудове розслідування триває незначний час, підозра жодній особі не повідомлена, орган досудового розслідування збирає докази, та здійснює перевірку всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а вилучене майно визнано речовими доказами в цьому кримінальному провадження, та з метою забезпечення його збереження є підстави для застосування арешту вилученого майна шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

Органи, особи, які виконують судове рішення, повідомляють суд, який постановив судове рішення, про його виконання (ч.4 ст.535 КПК України).

На підставі зазначеного та з урахуванням розумності і співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.98, 131, 132, 167, 170, 171, 173, 236 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника відділення №2 слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження та розпорядження на тимчасово вилучене майно на підставі протоколу тимчасово вилученого майна від 12.03.2025 року, в кримінальному провадженні № 0000165 від 11.03.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, а саме на мобільний телефон марки Nokia моделі X2-02 в корпусі чорного та червоного кольорів, з міжнародними ідентифікаторами мобільного пристрою IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , та банківську картку з номером НОМЕР_1 .

Вилучений мобільний телефон, банківську картку з номером НОМЕР_1 передати на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під письмову розписку, якого попередньо ознайомити з передбаченою кримінальною відповідальністю за ст. 388 КК України.

Відповідальність за виконання ухвали покласти?на ініціатора даного клопотання.

Зобов`язати органи, осіб, які виконують судове рішення, повідомити суд, який постановив судове рішення, про його виконання.

Відповідальність за збереження вилученого майна та виконання ухвали покласти? на ініціатора даного клопотання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1