ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 грудня 2024 року Київ

Суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_2, за участі секретаря судового засідання ОСОБА_3, заявника ОСОБА_1 , розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді ОСОБА_4 та

ВСТАНОВИВ:

1.

1.У провадженні слідчої судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 знаходиться судова справа № 991/10675/24 (провадження № 1-кс/991/10721/24) за скаргою на невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

2.23 грудня 2024 року заявник ОСОБА_1 подав через канцелярію суду відвід слідчій судді ОСОБА_4 Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 грудня 2024 року визначено, що розгляд вищевказаної заяви буде здійснювати суддя ОСОБА_2

3.Заявник стверджує про наявність підстав для відводу через те, що слідча суддя відмовила в ознайомленні з матеріалами справи та проводила розгляд за його відсутності. Відмова слідчої судді, на переконання заявника свідчить про те, що слідча суддя є упередженою, а це унеможливлює об`єктивний, неупереджений, всебічний розгляд справи.

4.Учасники судового розгляду заяви про відвід повідомили таке.

4.1.Заявник ОСОБА_1 підтримав подану заяву про відвід.

4.2.Слідча суддя ОСОБА_4, якій заявлено відвід, письмових пояснень не надала, була належним чином повідомлена про розгляд заяви про відвід.

5.Дослідивши заяву про відвід та додані до неї матеріали, суддя робить такі висновки.

5.1.Відповідно до ч. 4 ст. 80 КПК України заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу.

5.2.У пункті 4 ч. 1 ст. 75 КПК України визначено, що слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. Кримінальним процесуальним законом не розкрито зміст поняття «обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді». З огляду на це, слідчий суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини, а також до інших джерел права, які є релевантними та застосовними за таких обставин.

5.3.Європейський суд з прав людини у пункті 66 рішення по справі «Мироненко і Мартенко проти України» вказує, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

5.4.Особиста безсторонність суду презюмується поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Веттштайн проти Швейцарії»). Дослідженням заяви про відвід та матеріалів, що додані до неї, встановлено, що доказів вияву упередженості слідчої судді ОСОБА_5 під час здійснення судового контролю у Кримінальному провадженні не надано. Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (п. 105 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України»).

5.5.Для з`ясування наявності об`єктивного критерію безсторонності слід перевірити, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в її безсторонності (п. 69 рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко і Мартенко проти України»). Зі змісту аргументів заявника можна зробити висновок, що такими є відмова у задоволенні клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та розгляд справи за його відсутності. Такі дії він трактує як порушення засад кримінального провадження.

5.6.Перш за все, суддя, приймаючи процесуальне рішення у цій справі (провадження 1-кс/991/10721/24) виходить із того, що існування інституту відводу в кримінальному судочинстві України є гарантією справедливого, неупередженого та об`єктивного правосуддя. Він складається із комплексу охоронних заходів, пов`язаних з усуненням зацікавлених осіб від досудового розслідування та судового розгляду. Шляхом заявлення відводу не можна підміняти апеляційне оскарження судового рішення. Якщо учасник кримінального провадження в силу положень КПК України має право звернутися до суду апеляційної інстанції зі скаргою на ухвалу слідчого судді - належить реалізовувати це право.

5.7.Відтак, відмова у задоволенні таких клопотань не може свідчити про упередженість слідчої судді.

5.8.Додатково на відсутність упередженості слідчої судді ОСОБА_4 вказує те, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч. 3 ст. 26 КПК України), а також, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч. 6 ст. 22 КПК України).

6.Суддя прийшов до висновку, що заявник відводу не обґрунтував підстави, які б свідчили, що слідча суддя перестала бути об`єктивною чи неупередженою по відношенню до заявника. Жодних доказів чи доводів, які б вказували на відсутність суб`єктивного чи об`єктивного критеріїв безсторонності слідчої судді не було наведено. Незгода ОСОБА_1 із прийнятими процедурними рішеннями, не свідчить про упередженість слідчої судді.

7.З цих підстав суд вважає, що доводи заявника ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду заяви про відвід, не ґрунтуються на вимогах законодавства, тому підстав для задоволення заяви про відвід немає.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 35, 75, 81 КПК України суддя

ПОСТАНОВИВ:

1.Заяву заявника ОСОБА_1 про відвід судді ОСОБА_4 від участі у справі № 10675/24 - залишити без задоволення.

2.Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2