Справа № 302/300/24
Провадження № 1-кп/302/76/24
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.12.2024 р.с-ще Міжгір`я
Міжгірський районний суд Закарпатської області у складі:
у складі: головуючого - судді: ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду с-ще Міжгір`я кримінальне провадження відносно: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с.Річка Міжгірського району Закарпатської області, яка має вищу освіту, не заміжньої, зі слів має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі слів працюючої заступником директора ТОВ «Експерт» (м.Виноградів), зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28 - ч.2 ст.364, ч.3 ст.28 ч.2 ст.366 КК України, -
У обвинувальному акті зазначено, що внаслідок умисних злочинних дій службових осіб начальника відділу Держкомзему у Міжгірському районі ОСОБА_4 , голови Нижньостуденівської сільської ради ОСОБА_8 та голови Міжгірської РДА ОСОБА_9 , які діяли в складі злочинної групи, використали службове становище всупереч інтересам служби, зазначені земельні ділянки загальною площею 16,6 га, незаконно передані до земель запасу сільської ради, що дало можливість в подальшому незаконно передати їх у приватну власність іншим фізичним особам та змінити цільове призначення земель, чим державним інтересам завдано збитків на загальну суму 9599265 грн., яка у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян. тобто спричинено тяжкі наслідки.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 , як член організованої групи, згідно розробленого плану та розподілу ролей, за вказівкою ОСОБА_8 , несучи персональну відповідальність за погоджені нею документи, достовірно знаючи в силу своїх службових обов`язків про те, що земельні частки паї громадянами пайовиками бувшого КСП «Бескрид» надавалися із земель переданих у колективну власність сільськогосподарському підприємству, а також, що ці земля є землями товарного сільськогосподарського виробництва, зміна цільового призначення яких не допускається, а також, що законодавцем не передбачено обмін земельних ділянок пайового фонду та інші вільні земельні ділянки, перебуваючи на посаді начальника відділу Держкомзему у Міжгірському районі умисно, діючи як член організованої групи, згідно розробленого плану та розподілу ролей, зловживаючи службовим становищем, з метою забезпечення незаконного переходу права власності на земельні ділянки колективної власності, загальною площею 16,6 га, що знаходяться на території Нижньостуденівської сільської ради до інших фізичних осіб, у її приватну власність та організатора злочинної групи ОСОБА_8 , використала службове становище всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки, шляхом підписання ряду документів та висновків.
На виконання спільного злочинного плану в березні 2010 року ОСОБА_4 , як посадова особа, начальник Держкомзему у Міжгірському районі погодила підписом та відтиском печатки відділу, а ОСОБА_8 , як посадова особа органу місцевого самоврядування, затвердив своїм підписом т відтиском печатки
Нижньостуденівської сільської ради завдання на внесення змін в Схему поділу земель колективної власності на земельні частки паї в межах території Нижньостуденівської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, достовірно знаючи в силу своїх посадових обов`язків, що такого виду документація суперечить вимогам земельного законодавства та не є підставою до зміни цільового призначення земельних ділянок та їх статусу.
На досягнення спільної злочинної мети, незаконного заволодіння землями бувшого колективного сільськогосподарського підприємства «Бескид», які розташовані в околиці озера Віта на території Нижньостуденівської сільської ради, з метою подальшої можливості зміни цільового призначення та поділу, передачі у приватну власність на користь фізичних осіб та свою власну користь ОСОБА_4 внесено зміни в картографічні та статистичні дані, вилучено із схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) площу 16,60 га кормових угідь (сіножаті) та включено в Схему поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) площу 14,40 га ріллі із земель запасу сільської ради.
ОСОБА_4 , як член організованої групи, згідно розробленого плану та розподілу ролей, за вказівкою ОСОБА_8 , несучи персональну відповідальність за погоджені нею документи, достовірно знаючи в силу своїх службових обов?язків про те, що земельні частки паї громадянами пайовиками бувшого КСІ «Бескид» надавалися із земель переданих у колективну власність сільськогосподарському підприємству, а також, що ці землі є землями товарного сільськогосподарського виробництва, зміна цільового призначення яких не допускається, а також, що законодавцем не передбачено обмін земельних ділянок пайового фонду на інші вільні земельні ділянки, перебуваючи на посаді начальника відділу Держкомзему у Міжгірському районі умисно, діючи як член організованої групи, згідно розробленого плану та розподілу ролей, зловживаючи службовим становищем з метою забезпечення незаконного переходу права власності на земельні ділянки колективної власності, загальною площею 16,60га, що знаходяться на території Нижньостуденівської сільської ради до інших фізичних осіб, у її приватну власність та організатора злочинної групи ОСОБА_8 , використала службове становище всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки, шляхом підписання ряду документів та висновків.
Внаслідок умисних злочинних дій службових осіб начальника відділу Держкомзему у Міжгірському районі ОСОБА_4 , голови Нижньостуденівської сільської ради ОСОБА_8 та голови Міжгірської РДА ОСОБА_9 , які діяли в складі злочинної групи, використали службове становище всупереч інтересам служби, вказані земельні ділянки загальною площею 16,6 га, незаконно передані до земель запасу сільської ради, що дало можливість в подальшому незаконно передати їх у приватну власність іншим фізичним особам та змінити цільове призначення земель, чим державним інтересам завдано матеріальних збитків на загальну суму 9 599 265,00 гривень, яка у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто спричинено тяжкі наслідки.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28 - ч.2 ст.364 КК України, як зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи, використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки, вчинене за попередньою змовою організованою групою осіб; за ч.3 ст.28 ч.2 ст.366 КК України, як службове підроблення, тобто внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що спричинило тяжкі наслідки, вчинене за попередньою змовою організованою групою осіб.
Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 30.01.2024 апеляційні скарги прокурора задоволені, Ухвалу Міжгірського районного суду Закарпатської області від 07.06.2021 року про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_4 на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування після повідомлення особи про підозру - скасовано, призначено новий розгляд обвинувального акту в підготовчому судовому засіданні, в іншому складі суду (а.с.46-50).
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2024 року, кримінальне провадження № 302/300/22 (провадження № 1-кп/302/76/24 передано на розгляд судді Міжгірського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 .
Ухвалою судді Міжгірського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 від 15.03.2024 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.3 ст.28 - ч.2 ст.364, ч.3 ст.28 - ч.2 ст.366 КК України, прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання, з викликом учасників кримінального провадження (а.с.66).
В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 подав до суду письмове клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, яке мотивовано тим, що з 2010 минуло понад десять років, а відтак строки давності за вчинення кримінальних правопорушень (ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України) у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , сплили, а тому, керуючись п.1 ч.2 та п.7 ст.284 КПК України захисник просить кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 закрити, звільнивши підзахисну від кримінальної відповідальності.
Обвинуваченій ОСОБА_4 судом роз`яснені наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, зокрема, що таке звільнення не є реабілітуючими підставами.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 підтримала клопотання захисника у повному обсязі за наведеними у ньому підставами. Просить суд звільнити її від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 - ст.28 ч.2 ст.364, ч.3 ст.28 - ч.2 ст.366 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закрити відносно неї дане кримінальне провадження. Також обвинувачена ОСОБА_4 зазначила, що свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень вона не визнає, проти викладених в обвинувальному акті фактичних обставин, заперечує.
Прокурор не заперечував проти клопотання захисника ОСОБА_5 , підтримане обвинуваченою про закриття даного кримінального провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_4 та звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст.49 КК України.
Представник потерпілої сторони Пилипецької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області в підготовче судове засідання не з`явився, про день, час та місце його проведення був належним чином та своєчасно повідомлений, проте на адресу суду подано письмову заяву потерпілої сторони, в якій висловлено прохання провести судове засідання без їх участі, за наявними у справі матеріалами та вказують, що Пилипецька сільська рада цивільний позов до обвинуваченої не заявляла.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, оглянувши матеріали провадження у справі № 302/300/24, вивчивши зміст заявленого стороною захисту клопотання, суд дійшов наступних висновків.
Згідно п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу
Відповідно до приписів ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно до п.8 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
Згідно положень ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.
Отже, згідно положень п.4 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання чинності вироку минуло 10 років - у разі вчинення тяжкого злочину.
Ця норма кримінального закону є імперативною, тобто підлягає обов`язковому застосуванню судом за наявності встановлених законом умов, і розширеному тлумаченню не підлягає.
Відповідно, невизнання особою вини не є перешкодою для звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.
Давність притягнення до кримінальної відповідальності полягає у тому що, якщо сплинуло понад десять років з часу вчинення інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, притягнення до кримінальної відповідальності неможливе, а тому суд не може притягнути особу до кримінальної відповідальності, якщо особа заявляє клопотання про застосування строків давності.
Судом встановлено, що обвинуваченій ОСОБА_4 зрозумілі наслідки звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, передбачених ст.49 КК України. Обвинувачена ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні зазначила, що наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав їй зрозумілі, позиція її є добровільною, та прохала суд закрити кримінальне провадження та звільнити її від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК України.
Таким чином, керуючись положеннями ст.49 КК України суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження незалежно від того, на якій стадії воно перебуває, як під час здійснення досудового розслідування, підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку.
Підставою давності є втрата через певний проміжок часу особою, яка вчинила правопорушення, суспільної небезпеки. Кримінальне переслідування особи, яка не становить суспільної небезпеки.
З огляду на практику Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду по справі № 665/2387/14-к від 22.05.2018 року та справі № 345/2618/16-к від 19.11.2019 року судами у рішеннях визначено, - якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальна справа щодо цієї особи.
За таких обставин, суд вважає обґрунтованим клопотання сторони захисту адвоката ОСОБА_5 , підтримане обвинуваченою ОСОБА_4 , про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Приймаючи до уваги, що з дня вчинення інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень минуло понад десять років, дані про ухилення обвинуваченої від органу досудового розслідування у суду відсутні, перебіг строків давності порушено не було: строк давності не зупинявся і не переривався, також обвинуваченій ОСОБА_4 відомі підстави звільнення від кримінальної відповідальності та їх наслідки, вона надала згоду на таке звільнення, тому суд вважає необхідним звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, закривши провадження у даній справі.
Отже, враховуючи ті обставини, що кримінальні правопорушення, інкриміновані ОСОБА_4 , вчинено у січні 2010 року, дані про ухилення обвинуваченої від органу досудового розслідування у суду відсутні, приймаючи до уваги, що з дня вчинення ОСОБА_4 інкримінованих їй кримінальних правопорушень, минуло більше десяти років та ОСОБА_4 відомі підстави звільнення від кримінальної відповідальності та їх наслідки, тому суд вважає, що є підстави для задоволення клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 , підтримане обвинуваченою ОСОБА_4 та звільнення останньої від кримінальної відповідальності за кримінальними правопорушеннями, передбаченими ч.3 ст.28- ч.2 ст.364, ч.3 ст.28 ч.2 ст.366 КК України, та закриття кримінального провадження на підставі п.4 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілою стороною не заявлений.
Строк дії запобіжного заходу, обраного в ході досудового розслідування ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.02.2020 року відносно підозрюваної ОСОБА_4 , у виді особистого зобов`язання, на теперішній час сплив. Відомості про речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, для проведення судової земельно-технічної експертизи, згідно висновку №15/21 від 11.05.2020 року в сумі 5495,35 гривень; почеркознавчої експертизи згідно висновку №;/411 від 04.12.2019 року в сумі 942,06 гривень; технічної експертизи згідно висновку № 4/413 від 05.12.2019 в сумі 1256,08 гривень; почеркознавчої експертизи згідно висновку №4/412 від 05.12.2019 року в сумі 1256,08 гривень, в загальній сумі 8949,57 грн., суд вважає необхідним, на підставі положень статті 124 КПК України, віднести на рахунок держави.
На підстав вищевикладеного та керуючись ст.ст. 371, 372, 284 ч.2 п.1, 285, 286, 288 КПК України, п.4 ч.1 ст.49 КК України, суд -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 , підтримане обвинуваченою ОСОБА_4 - задовольнити.
Звільнити обвинувачену ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28- ч.2 ст.364, ч.3 ст.28 ч.2 ст.366 КК України, на підставі п.4 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
На ухвалу може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом 7 днів з дня її проголошення.
Суддя
Міжгірського районного суду
Закарпатської області ОСОБА_11