Справа № 346/996/25
Провадження № 1-в/346/118/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

представника колонії ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції подання начальника ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» про приведення вироків у відповідність до вимог чинного законодавства засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, одруженого, учасника АТО, раніше судимого:

07.11.2016 Гусятинським районним судом Тернопільської області за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільненого на підставі ст.75 КК України від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

04.11.2021 Гусятинським районним судом Тернопільської області за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільненого на підставі ст.75 КК України від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

10.12.2021 Гусятинським районним судом Тернопільської області за ч.1 ст.162, ч.1 ст.185 КК України з застосуванням ст.70, ч.4 ст.70, п.1 ч.1 ст.72 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільненого на підставі ст.75 КК України від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

12.01.2022 Гусятинським районним судом Тернопільської області за ч.1 ст.185 КК України з застосуванням ч.4 ст.70, п.1 ч.1 ст.72 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі, звільненого на підставі ст.75 КК України від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 3 місяці;

20.07.2022 Гусятинським районним судом Тернопільської області за ч.3 ст.185 КК України з застосуванням ч.4 ст.70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого на підставі ст.75 КК України від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

31.05.2024 Гусятинським районним судом Тернопільської області за ч.4 ст. 185, ч.3 ст.357, ст.71 КК України до покарання у виді 5 років 5 місяців позбавлення волі,

11.07.2024 Гусятинським районним судом Тернопільської області за ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 297, ч.4 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до покарання у виді 5 років 7 місяців позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:

26.02.2025 року адміністрація ДУ «Коломийська виправна колонія (№ 41)» звернулася до суду із вказаним поданням, у якому посилається на те, що Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року (набув чинності 09.08.2024 року), збільшені межі застосування Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушень, зокрема викрадення чужого майна, шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрата, вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. ОСОБА_5 востаннє засуджений 11.07.2024 Гусятинським районним судом Тернопільської області за ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 297, ч.4 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до покарання у виді 5 років 7 місяців позбавлення волі. Вартість заподіяної кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди складав 800 грн, що менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тому, враховуючи вищенаведене, подає клопотання відносно засудженого ОСОБА_5 для вирішення питання щодо приведення вироків у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ.

В судовому засіданні представник колонії просить подання задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 подання підтримав, також просить його задовольнити.

Прокурор зазначає, що подання підлягає до часткового задоволення.

Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали, надані в обґрунтування клопотання, дійшов наступних висновків.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про застосування покарання за наявності кількох вироків (п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України); про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України); інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку (п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)», за вироком Гусятинського районного суду Тернопільської області від 11.07.2024.

Згідно цього вироку ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 297 КК України та призначено йому покарання з врахуванням ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України у виді 5 (п`яти) років 7 (семи) місяця позбавлення волі.

Разом з тим, суд враховує, що ОСОБА_5 також був засуджений 04.11.2021 Гусятинським районним судом Тернопільської області за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільненого на підставі ст.75 КК України від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік; 10.12.2021 Гусятинським районним судом Тернопільської області за ч.1 ст.162, ч.1 ст.185 КК України з застосуванням ст.70, ч.4 ст.70, п.1 ч.1 ст.72 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільненого на підставі ст.75 КК України від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік; 12.01.2022 Гусятинським районним судом Тернопільської області за ч.1 ст.185 КК України з застосуванням ч.4 ст.70, п.1 ч.1 ст.72 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі, звільненого на підставі ст.75 КК України від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 3 місяці; 20.07.2022 Гусятинським районним судом Тернопільської області за ч.3 ст.185 КК України з застосуванням ч.4 ст.70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого на підставі ст.75 КК України від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців; 31.05.2024 Гусятинським районним судом Тернопільської області за ч.4 ст. 185, ч.3 ст.357, ст.71 КК України до покарання у виді 5 років 5 місяців позбавлення волі. Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахується з 03.06.2024 року.

На переконання суду, з метою захисту прав та інтересів засудженого, вказані вироки також повинні бути приведеними у відповідність до чинного законодавства, оскільки призначення покарання за останнім вироком, в силу статей 70, 71 КК України враховує попередні вироки, винесені щодо ОСОБА_5 .

Із вказаних вироків судом встановлено, що ОСОБА_5 був, зокрема, засуджений за:

- таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану із проникненням в приміщення (ч. 3 ст. 185 КК) вчинено 15.04.2021 на суму 433,33 грн,

- таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану із проникненням в приміщення (ч. 3 ст. 185 КК) вчинено 27.05.2021 на суму 721,33 грн,

- таємне викрадення чужого майна (крадіжка) (ч. 1 ст. 185 КК) вчинено 09.03.2021 на суму 364,67 грн,

- таємне викрадення чужого майна (крадіжка) (ч. 1 ст. 185 КК) вчинено 17.06.2021 на суму 626,80 грн,

- таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану із проникненням в приміщення (ч. 3 ст. 185 КК) вчинено 13.03.2021 на суму 672,67 грн,

- таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинено повторно, поєднану із проникненням в приміщення, в умовах воєнного стану (ч. 4 ст. 185 КК) вчинено в кінці грудня 2023 на суму 800 грн,

- таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинено повторно, поєднану із проникненням в приміщення, в умовах воєнного стану (ч. 4 ст. 185 КК) вчинено 02.01.2024 на суму 2 716,33 грн,

- таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинено повторно, поєднану із проникненням в приміщення, в умовах воєнного стану (ч. 4 ст. 185 КК) вчинено 01.05.2024 на суму 800 грн.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі - Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Верховний Суд у постанові від 23 травня 2023 року у справі № 940/225/21 вказав, що для відмежування таємного викрадення чужого майна (крадіжки) як кримінального проступку від дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, яке є адміністративним правопорушенням (ст. 51 КУпАП), вирішальною є вартість викраденого майна.

При цьому вартість чужого майна, яка вважається дрібною, встановлюється у ст. 51 КУпАП, а не в Особливій частині КК України. Тобто, без застосування норм статті 51 КУпАП неможливо визначити кримінальну протиправність діяння, яке має ознаки крадіжки, а отже норми статті 51 КУпАП є невід`ємною складовою законодавства України про кримінальну відповідальність в аспекті застосування статті 185 КК України.

Відповідно до ч.6 ст.3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Отже, після набрання чинності Закону України №3886-ІХ дрібним викраденням чужого майна вважається, крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а кримінальна відповідальність за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату, настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Вказане узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

У свою чергу, частиною 2 статті 74 КК України, безальтернативно визначений обов`язок суду негайного звільнення від призначеного судом покарання особи, засудженої за діяння, караність якого законом усунена.

З огляду на наведене суд вважає необхідним застосувати у даній справі зворотну дію у часі Закону України №3886-ІХ від 18 липня 2024 року, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Так, судом встановлено, що станом на час вчинення кримінальних правопорушень передбачених:

ч. 3 ст. 185 КК вчинено 13.03.2021, 15.04.2021 та 27.05.2021 вартість викраденого 672,67 грн, 433,33 грн та 721,33 грн, що не перевищує два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, які на цей час становили 2270 грн;

ч. 1 ст. 185 КК вчинено 09.03.2021 та 17.06.2021 вартість викраденого 364,67 грн та 626,80 грн, що не перевищує два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, які на цей час становили 2270 грн;

ч. 4 ст. 185 КК вчинено в кінці грудня 2023 вартість викраденого 800 грн, що не перевищує два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, які на цей час становили 2684 грн;

ч. 4 ст. 185 КК вчинено 02.01.2024 та 01.05.2024 вартість викраденого 2 716,33 грн та 800 грн, що не перевищує два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, які на цей час становили 3028 грн;

Отже, вартість викраденого майна за вказаними епізодами крадіжок менша ніж два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на час їх вчинення, що виключає кримінальну караність за ці діяння.

За таких обставин, враховуючи часткову декриміналізацію, введену Законом №3886-ІХ, на підставі ст. 5 та ч.2 ст.74 КК України, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_6 від покарання, призначеного вироками: Гусятинського районного суду Тернопільської області від 04.11.2021 за ч.3 ст.185 КК України; Гусятинського районним судом Тернопільської області від 10.12.2021 за ч.1 ст.185 КК України; Гусятинського районного суду Тернопільської області від 12.01.2022 за ч.1 ст.185 КК України; Гусятинського районного суду Тернопільської області від 20.07.2022 за ч.3 ст.185 КК України; Гусятинського районного суду Тернопільської області від 31.05.2024 за ч.4 ст. 185 КК України та Гусятинського районного суду Тернопільської області від 11.07.2024 за ч.4 ст. 185 КК України.

Не зважаючи на те, що кваліфікуючою ознакою окремих епізодів злочинної діяльності ОСОБА_5 є вчинення крадіжки майна поєднане з проникненням в приміщення, слід зазначити, що на стадії виконання вироку суд не наділений повноваженнями приймати рішення про перекваліфікацію дій засудженого ОСОБА_5 на ч. 1 ст. 162 КК України та призначати йому нове покарання, фактично ухвалюючи новий вирок на стадії виконання попереднього вироку щодо цієї ж особи та за тими ж самим обставинами.

У зв`язку зі звільненням від покарання засудженого ОСОБА_5 за вироком Гусятинського районного суду Тернопільської області від 11.07.2024 за ч.4 ст. 185 КК України, виникає необхідність привести цей вирок до вимог чинного законодавства в частині визначення остаточного покарання засудженому з врахуванням призначеного йому покарання за вироком Гусятинського районного суду Тернопільської області від 31.05.2024 за ч. 3 ст. 357 КК України (за цим вироком призначено покарання у виді одного року обмеження волі).

Судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 297 КК України 02.06.2024, після постановлення вироку Гусятинського районного суду від 31.05.2024, покарання за яке він не відбув, а тому, з урахуванням висновків ОП ККС ВС у постанові № 390/235/19 (провадження № 51-2177кмо20) від 08.02.2021 року та у постанові № 766/39/17 (провадження № 51-8867кмо18) від 01.06.2020 року, остаточне покарання йому слід визначити за правилами, передбаченими ст. 71 КК (за сукупністю вироків), при цьому слід врахувати правило складання покарань, передбачене пп.б п 1 ч. 1 ст. 72 КК України, за яким одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

На підставі ст.5, ч. 2, 3 ст.74 КК України, Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст. 336, 537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити від покарання призначеного вироком Гусятинського районного суду Тернопільської області від 04.11.2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити від покарання призначеного вироком Гусятинського районного суду Тернопільської області від 10.12.2021 року за ч. 1 ст. 185 КК України у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вважати засудженим вироком Гусятинського районного суду Тернопільської області від 10.12.2021 року за ч. 1 ст. 162 КК України до 1 (одного) року обмеження волі. Виключити з вироку посилання на призначення ОСОБА_5 остаточного покарання із застосуванням ч.1 ст.70 та ч. 4 ст. 70 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити від покарання, призначеного вироком Гусятинського районного суду Тернопільської області від 12.01.2022 року за ч. 1 ст. 185 КК України у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити від покарання призначеного вироком Гусятинського районного суду Тернопільської області від 20.07.2022 року за ч. 3 ст. 185 КК України у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити від покарання призначеного вироком Гусятинського районного суду Тернопільської області від 31.05.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вважати засудженим вироком Гусятинського районного суду Тернопільської області від 31.05.2024 року за ч. 3 ст. 357 КК України до 1 (одного) року обмеження волі.Виключити з вироку посилання на призначення ОСОБА_5 остаточного покарання із застосуванням ч.1 ст.70 та ч. 1 ст. 71 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити від покарання призначеного вироком Гусятинського районного суду Тернопільської області від 11.07.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вважати засудженим вироком Гусятинського районного суду Тернопільської області від 11.07.2024 року за ч. 2 ст. 297 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі. Виключити з вироку посилання на призначення ОСОБА_5 покарання із застосуванням ч.4 ст.70 КК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за вироком Гусятинського районного суду Тернопільської області від 11.07.2024 року шляхом часткового приєднання невідбутої частину покарання за вироком Гусятинського районного суду Тернопільської області від 31.05.2024 визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 03 червня 2024 року.

Копію ухвали направити ДУ "Коломийська виправна колонія (№41)", прокурору, засудженому.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_1