ЄУН справи: 336/1477/25
Номер провадження: 1-кп/336/919/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000119 від 24.01.2025 року по обвинуваченню: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вільнянськ Запорізької області, громадянина України, який отримав середню освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засуджений, -

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.114-2 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року, але не пізніше 13.03.2024, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел на вчинення дій, направлених на поширення інформації про розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, в умовах воєнного стану, яка не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами.

Так ОСОБА_5 , реалізуючи вказаний злочинний умисел, використовуючи належний йому мобільний телефон марки «Doogeе» модель «V20Pro» з номером оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_1 , який зареєстрований в інтернет-месенджерах «Telegram» та «WhatsApp», за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у період з 13.03.2024 по 15.03.2024, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, від свого знайомого ОСОБА 1 (протиправні дії якого досліджуються в окремому провадженні), який використовує мобільний термінал з номером оператора мобільного зв`язку ТОВ «лайфселл» НОМЕР_2 , що зареєстрований в інтернет-месенджерах «Telegram» та «WhatsApp», отримав файл із завданням з наступним текстом: «У Запоріжжі за документами є покинута В/Ч, координати: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 . Раніше там був склад палива нацгвардії, але на початку війни його зруйнували. Що там зараз невідомо, за документами нічого. Але з якоїсь причини туди раз на тиждень їздять 2 генерали з ГШ. Що вони там забули незрозуміло. Є підозра, що можуть зберігати гроші і невраховану гуманітарку для продажу. З нацгвардією генерали не пов`язані. Потрібно з`їздити подивитися що там. Може там щось військове розмістили, а документів немає. Ну порожнє поле генерали їздити не буду. Генерали ці можуть бути причетні до корупції, тому цікаві нам. Якщо поруч дорогі машини стоять - сфотографувати, записати на відео.»

На виконання вищевказаного завдання, достовірно розуміючи протиправність своїх дій, діючи умисно, у період приблизно з 10 год. по 12 год. 17.03.2024, ОСОБА_5 здійснив виїзд за вищевказаними координатами Шевченківському районі м. Запоріжжя із отриманого завдання, де, за допомогою свого мобільного телефону марки «Doogeе» модель «V20Pro», здійснив фото- та відеозйомку території, об`єктів та військовослужбовців військової частини НОМЕР_5 Національної гвардії України, які на ній знаходились. Після цього, у період з 12 год. 01 хв. по 12 год. 19 хв. 17.03.2024 ОСОБА_5 з номеру мобільного зв`язку НОМЕР_1 в інтернет-месенджері «Telegram» відправив ОСОБА 1 (протиправні дії якого досліджуються в окремому провадженні) дві фотографії та один відеозапис зі звітом виконаного завдання, а також три голосові повідомленням з роз`ясненням до вищевказаних медіафайлів.

При цьому, інформація, яка зафіксована на фотографіях та відеозаписі території, об`єктів та військовослужбовців військової частини НОМЕР_5 Національної гвардії України, за координатами 47.846649, 35.250579, зроблених ОСОБА_5 , щодо розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами.

Згідно з відповіддю ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ЗС України від 01.11.2024, за координатами: 47.846649, 35.250579, протягом березня 2024 року постійно дислокувався особовий склад, військова техніка та інші об`єкти військової інфраструктури військової частини НОМЕР_5 НГ України ( АДРЕСА_1 ).

Разом з обвинувальним актом прокурор скерував до суду угоду про визнання винуватості, яку укладено 29.01.2025 між обвинуваченим ОСОБА_5 та заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 у присутності захисника.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

За умовами угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.114-2 КК України, останній у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Також між сторонами визначено узгоджене ними покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_5 за вчинене кримінальне правопорушення: за ч.2 ст.114-2 КК України 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України сторони вважають за можливе звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробувальним терміном, поклавши на нього зобов`язання, встановлені ст.76 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Заслухавши думку прокурора, який вважав за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України та КК України; обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника, які наполягали на затвердженні угоди, вказавши, що вона укладена добровільно, наслідки укладення угоди, передбачені ч. 2 ст. 473, ч. 4 ст. 474 КПК України, обвинуваченому роз`яснені та зрозумілі.

Відповідно до ст.ст. 468-469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 , беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, шкода від якого фізичним чи юридичним особам не завдана.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачених ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_5 поширив, в умовах воєнного стану, інформацію про розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, що не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, за можливості їх ідентифікації на місцевості, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.114-2 КК України.

ОСОБА_5 слід призначити узгоджене сторонами покарання, при визначенні виду та розміру якого сторони, у відповідності до ст. 65 КК України, врахували тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання.

Так, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, як особа - раніше не судимий, не працевлаштований, має постійне місце проживання, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, співпраця зі стороною обвинувачення.

Отже, суд погоджується з висновком сторін про призначене покарання, що буде необхідним і достатнім для досягнення мети виправлення ОСОБА_5 і попередження вчинення ним нових злочинів.

Таким чином, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, а тому, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для її затвердження.

Захисник обвинуваченого заявив також клопотання про повернення суми застави, внесеної застоводавцем ОСОБА_7 .

Як убачається з наданої обвинуваченим копії квитанції, 22.11.2024 на рахунок Державної казначейської служби України було внесено заставу в розмірі 60 560,00 гривень за ОСОБА_5 , відносно якого ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2024 року застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням суми застави.

Згідно ч.11 ст.182КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень.

Порядком внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2012 року №15(у редакції постанови КМУ від 18.01.2012 року №27), та змінами, що вносяться до вказаного порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу передбачений й порядок їх повернення, зокрема: кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених Кримінально - процесуальним кодексом України.

Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до органу Казначейства, в якому відкрито депозитний рахунок суду, на який було внесено заставу, такі документи: заява особи чи заставодавця, в якій обов`язково зазначаються реквізити банківського рахунка, на який зараховуватимуться кошти, що підлягають поверненню, а у разі відсутності банківського рахунка - відомості про банк чи підприємство поштового зв`язку; засвідчена судом копія постанови (ухвали) судді чи суду, вироку суду, в якому міститься рішення про повернення застави; копія платіжного або іншого документа, що підтверджує факт внесення коштів як застави. Повернення коштів, внесених як застава, здійснюється протягом п`яти робочих днів з дня надходження зазначених документів до органу Казначейства.

На підставі викладеного клопотання захисника обвинуваченого. про повернення суми застави, внесеної застоводавцем ОСОБА_7 , підлягає задоволенню.

Цивільний позов не заявлено, судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 314, 370-371, 373-374, 376, 394-395, 474-475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29.01.2025 в м.Дніпро між обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника-адвоката ОСОБА_4 , та прокурором у кримінальному провадженні заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.01.2025 за № 0000119.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК України та призначити йому покарання у виді 5(п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо він в період всього іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання час перебування його під вартою у якості запобіжного заходу, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі в період з 20 по 25 листопада 2024 року.

Заставу, визначену ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпроептровська від 20.11.2024 року у розмірі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят к гривень) 00 коп., внесену 22.11.2024 р. за підозрюваного ОСОБА_5 - заставодавцем ОСОБА_7 на розрахунковий рахунок територіального управління ДСА України в Дніпропетровській області, на підставі ухвали Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ЄУН № 204/11115/24, пров. 1-кс/204/2805/24 від 20.11.2024, повернути заставодавцю ОСОБА_7 відповідно до ст. 182 КПК України, після набрання ухвалою суду законної сили.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку, визначені ч. 2 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1