УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/157/25

Провадження № 1-кс/486/23/2025

22 січня 2025 року м. Південноукраїнськ

Слідчий суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого CВ Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному 20 січня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000019, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Костешти, Ришканського району, Республіки Молдова, громадянина України, зі слів з повною загальною середньою освітою, зі слів військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, інвалідності не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

22 січня 2025 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному 20 січня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000019, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 20 січня 2025 року близько о 18 год. 00 хв. ОСОБА_5 зайшов до магазину «Єва 1014» ТОВ «РУШ», розташованого за адресою: проспект Незалежності, 37/1, м. Південноукраїнськ, Миколаївської області, де у нього виник умисел на викрадення чужого майна туалетної води чоловічої, торгівельної марки «Moschino Toy».

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , переслідуючи корисливу мету та ціль незаконного збагачення, діючи умисно, в умовах воєнного стану, о 18 год. 07 хв. 20 січня 2025 року взяв із стелажу з продажу парфумерії туалетну воду чоловічу, торгівельної марки «Moschino Toy», вартістю 3629 грн., яку сховав до внутрішньої частини одягненої на ньому куртки та направився до виходу з приміщення магазину, не маючи наміру оплатити його на касі магазину.

При цьому керуюча магазину ОСОБА_7 , помітивши незаконні дії з боку ОСОБА_5 , відразу голосно зробила йому про це зауваження з вимогою повернення викраденого майна, однак останній, розуміючи, що його дії помічені іншою особою, яка усвідомлювала факт вчинення викрадення, ігноруючи цю обставину, з метою завершення свого злочинного умислу до кінця, тримаючи при собі викрадене майно, залишив місце події та надалі розпорядився викраденим на свій розсуд, чим спричинив ТОВ «РУШ» матеріальний збиток на суму 3629 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме, у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому в умовах воєнного стану.

20 січня 2025 року о 19:50 годині ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, а саме, безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

21 січня 2025 року о 18:10 ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: рапортом про вчинене кримінальне правопорушення, який зареєстрований в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) Відділення поліції № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області за № 411 від 20 січня 2025 року; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 20 січня 2025 року; протоколом огляду місця події від 20 січня 2025 року за адресою: Миколаївська обл., Вознесенський р-н., м. Південноукраїнськ, пр. Незалежності, 37/1 у приміщенні торгівельної зали магазину ТОВ «Руш» магазин «Єва1014» та додатком до нього фототаблицею; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_8 від 21 січня 2025 року; довідкою про вартість викраденого товару магазину ТОВ «Руш» магазин «Єва1014» станом на 20 січня 2025 року; висновком судово-товарознавчої експертизи № 212/25 від 21 січня 2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 20 січня 2025 року, яка є безпосереднім очевидцем вчинення злочину; протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_7 особи для впізнання за фотознімками від 21 січня 2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 20 січня 2025 року; протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_9 особи для впізнання за фотознімками від 21 січня 2025 року; протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 21 січня 2025 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 20 січня 2025 року; протоколами огляду речі диску з відеозаписами камер відеоспостереження, які встановленні у приміщенні торгівельної зали магазину ТОВ «Руш» магазин «Єва1014» за адресою: Миколаївська обл., Вознесенський р-н., м. Південноукраїнськ, пр. Незалежності, 37/1 від 21 січня 2025 року; іншими матеріалами кримінального провадження.

На даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме, питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Таким чином, сукупність вищезазначених доказів, які зібрані на даному етапі досудового розслідування, є достатньою, а відтак, підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, є обґрунтованою.

З огляду на наведене, в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Разом з тим, на даний час наявні ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України) та вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Таким чином, виникли підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

Доказами зазначених вище ризиків є те, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а тому під тяжбою отримання покарання, останній крім переховування від органів досудового розслідування, в подальшому може переховуватись від суду, чим унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, якими є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 не працевлаштований, не має постійних законних джерел прибутку, не має постійного місця проживання, роботи та навчання, не має міцних соціальних зв`язків (не одружений, дітей та осіб похилого віку на утриманні не має), тому існує висока ймовірність повторного вчинення ним іншого злочину проти чужого майна, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, в тому числі шляхом ухилення від проведення слідчих та процесуальних дій за його участі, зокрема через неявку до слідчого, прокурора та суду через неможливість його виклику у визначений законом спосіб (вручення повістки за місцем роботи чи проживання), а також через умисне ухилення від явки до слідчого, прокурора та суду.

Таким чином, підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Між тим, вік, стан здоров`я є тими факторами, які надають змогу безперешкодно обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Однак, більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані, оскільки:

- згідно з ч. 1 ст. 179 КПК України сутність особистого зобов`язання полягає у виконанні обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, проте, застосування особистого зобов`язання щодо ОСОБА_5 жодним чином не сприятиме запобіганню ризикам, передбаченим п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки його поведінка свідчить про неможливість ним особисто забезпечити виконання процесуальних обов`язків;

- для застосування особистої поруки згідно зі ст. 180 КПК України потрібна наявність поручителів, що заслуховують на довіру, та які поручаються за виконання покладених на ОСОБА_5 обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України, але жодна особа не виявила намір бути поручителем підозрюваного;

- обрання домашнього арешту стосовно ОСОБА_13 не можливе через відсутність постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків.

На думку сторони обвинувачення обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, та зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 7 ст. 42 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, наполягаючи на задоволенні клопотання, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція за який передбачає покарання від семи років позбавлення волі. Тобто підозрюваному загрожує реальне відбування покарання у випадку доведеності його вини. Підозрюваний під час затримання відмовився повідомити будь-яку особу про своє затримання. Отже у підозрюваного немає міцних соціальних зв`язків. Крім того, при затриманні у підозрюваного не було мобільного телефону, тому викликати підозрюваного телефоном у слідчого не буде можливості.

Підозрюваний в судовому засіданні просив не застосовувати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а просив застосувати домашній арешт, оскільки ОСОБА_14 погодився, щоб він під час перебування під домашнім арештом знаходився у ОСОБА_14 вдома. За місцем реєстрації він не проживає, це далекий родич зареєстрував його у своєму житлі. В м. Південноукраїнську періодично проживає у знайомого.

Захисник просив застосувати домашній арешт за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_14 , оскільки останній погодився, на те щоб під час домашнього арешту підозрюваний перебував у нього вдома.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та захисника, дослідивши матеріали клопотання, а також, допитавши свідка, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019, 20 січня 2025 року внесені відомості за ч. 4 ст. 186 КК України. Короткий виклад обставин: 20 січня 2025 року до ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява від керуючої магазином ТОВ «Руш магазин Ева #1014, який розташований за адресою м. Південноукраїнськ, проспект Незалежності, буд. 37/1, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що 20.01.2025 близько о 18 год. 07 хв. перебуваючи в приміщені вказаного магазину, невідома особа, чоловічої статті, відкрито, з прилавку з парфумами викрала чоловічі парфуми «Moscino Toy туалетна вода чоловіча», При цьому була поміченою керуючою вказаного магазину яка намагалася його зупинити, проте останній не реагуючи на категоричну вимогу зупинитися, усвідомлюючи відкритий характер своїх незаконних дій, втік з місця події разом із викраденим майном, яким надалі розпорядився на свій розсуд, сума збитку без ПДВ 2794,33 гри.

20 січня 2025 року о 19:50 годині ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

21 січня 2025 року о 18:10 ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно вимог ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до приписів п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 зазначеного кримінального правопорушення підтверджується матеріалами доданими до клопотання, а саме, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 20 січня 2025 року; протоколом огляду місця події від 20 січня 2025 року за адресою: Миколаївська обл., Вознесенський р-н., м. Південноукраїнськ, пр. Незалежності, 37/1 у приміщенні торгівельної зали магазину ТОВ «Руш» магазин «Єва1014» та додатком до нього фототаблицею; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_8 від 21 січня 2025 року; довідкою про вартість викраденого товару магазину ТОВ «Руш» магазин «Єва1014» станом на 20 січня 2025 року; висновком судово-товарознавчої експертизи № 212/25 від 21 січня 2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 20 січня 2025 року, яка є безпосереднім очевидцем вчинення злочину; протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_7 особи для впізнання за фотознімками від 21 січня 2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 20 січня 2025 року; протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_9 особи для впізнання за фотознімками від 21 січня 2025 року; протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 21 січня 2025 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 20 січня 2025 року; протоколами огляду речі диску з відеозаписами камер відеоспостереження, які встановленні у приміщенні торгівельної зали магазину ТОВ «Руш» магазин «Єва1014» за адресою: Миколаївська обл., Вознесенський р-н., м. Південноукраїнськ, пр. Незалежності, 37/1 від 21 січня 2025 року.

При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Слідчий суддя вважає доведеним ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, а також вчинення інших кримінальних правопорушень оскільки ОСОБА_5 не надав офіційних даних про місце працевлаштування та не має міцних соціальних зв`язків, оскільки повідомив, що неодружений, неповнолітніх дітей не має, близькі родичі матір та сестра проживають в Італії, не має постійного місця проживання в м. Південноукраїнську, у зв`язку з чим може змінювати адресу проживання та умисно ухилятись від явки до слідчого, прокурора або суду, а також не офіційних джерел для існування.

Слідчий суддя вважає не доведеним ризик можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, як тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим у вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, враховує відсутність міцних соціальних зв`язків, та те, що немає даних щодо офіційного працевлаштування підозрюваного, а також, те, що підозрюваний не має постійного місця проживання, а отже вважає, що до ОСОБА_5 може бути застосований запобіжний захід.

При застосуванні виду запобіжного заходу, слідчий суддя виходить з наступного.

Щодо особистого зобов`язання, згідно з ч. 1 ст. 179 КПК України сутність особистого зобов`язання полягає у виконанні обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, проте, застосування особистого зобов`язання щодо ОСОБА_5 жодним чином не сприятиме запобіганню ризикам, передбаченим п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки його поведінка свідчить про неможливість ним особисто забезпечити виконання процесуальних обов`язків.

Для застосування особистої поруки згідно зі ст. 180 КПК України потрібна наявність поручителів, що заслуговують на довіру, та які поручаються за виконання покладених на ОСОБА_5 обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України, але жодна особа не виявила намір бути поручителем підозрюваного.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що він проживає в АДРЕСА_2 , є співвласником цієї квартири, в якій проживає сам. Він не заперечує, щоб ОСОБА_5 , перебував під домашнім арештом за місцем його проживання АДРЕСА_2 . Він розуміє умови відбування домашнього арешту, а саме, відвідування житла працівниками поліції в будь-який час доби, а за необхідності, утримання ОСОБА_5 та перебування ОСОБА_5 цілодобово в його житлі можливо декілька місяців.

Враховуючи, що є особа, яка згодна на перебування ОСОБА_5 під домашнім арештом в належній йому квартирі та за місцем його проживання, слідчий суддя вважає, що до підозрюваного може бути застосований запобіжний захід цілодобовий домашній арешт.

Слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено, що перебування під цілодобовим домашнім арештом ОСОБА_5 , перешкоджатиме проведенню повного, всебічного досудового розслідування, а також вважає, що розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_14 Арбузинським районним судом Миколаївської області за ст. 186 КК України, не є перешкодою для застосування вищевказаного запобіжного заходу, оскільки йдеться мова про цілодобовий домашній арешт, а не про поруку.

Таким чином, після допиту свідка, доведено можливість застосування цілодобового домашнього арешту, оскільки не можна обирати особі запобіжний захід тримання під вартою лише виходячи із тяжкості злочину, у вчиненні якого така особа підозрюється.

Згідно ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Приписами ч. ч. 2 та 6 ст. 181 КПК України встановлено, що домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

З урахуванням вищевикладеного, та враховуючи, що за злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, саме такий запобіжний захід, як цілодобовий домашній арешт забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Тому, слідчий суддя виходить з положень ч. 4 ст. 194 КПК України, і вважає, що підозрюваному можливо застосувати більш м`який запобіжний захід цілодобовий домашній арешт, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 206, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого CВ Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному 20 січня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000019, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Застосувати до ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, запобіжний захід цілодобовий домашній арешт строком до 19 березня 2025 року включно, заборонивши останньому цілодобово залишати житло квартиру АДРЕСА_2 .

Зобов`язати ОСОБА_5 з 22 січня 2025 року до 19 березня 2025 року включно виконувати такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні, крім як у присутності слідчого під час досудового розслідування та суду у ході проведення судового розгляду.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Строк дії ухвали до 19 березня 2025 року включно.

Слідчий суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1