Справа №295/1129/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000056 від 16.01.2025 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 07.10.2019 Богунським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

- 04.10.2024 Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 грн;

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

15.01.2025 близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_4 перебував за адресою: АДРЕСА_3 , де у нього на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин стався словесний конфлікт із раніше знайомим ОСОБА_3 . У ході даного конфлікту у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, в цей же день, час, місці та за вказаних обставин, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_4 та наніс останньому два удари кулаком лівої руки в область носу.

У результаті вказаних дій ОСОБА_3 умисно завдав ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток спинки носа, а також синців на спинці носа, на повіках обох очей, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження, що слідує з їхніх заяв, долучених до обвинувального акту. Крім того, дані обставини підтверджуються зібраними в ході дізнання та долученими до обвинувального акту доказами, зміст та перелік яких не наводиться в силу ч. 2 ст. 382 КПК України.

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 у порядку ст. 302 КПК України надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Зі змісту заяви ОСОБА_3 , складеної у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , вбачається, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, погоджується зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений із обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав згоду на розгляд обвинувального акта без його участі, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_4 , відповідно до поданої ним заяви, повністю погоджується зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_3 за ознаками вчинення ним кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у спрощеному провадженні.

За наведених вище обставин суд не вбачає підстав для призначення судового розгляду обвинувального акта у судовому засіданні та виклику учасників кримінального провадження, що відповідає ч. 2 ст. 381 КПК України.

Дослідивши зібрані досудовим розслідуванням докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю та кваліфікує його умисні дії за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого.

Особі, яка вчинила кримінальний проступок, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер, обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України є кримінальним проступком проти здоров`я людини, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецедив злочинів та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Судом враховано вік і стан здоров`я ОСОБА_3 , який за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Крім того, при призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує, що обвинувачений раніше засуджений вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 04.10.2024 за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді штрафу у сумі 17 000 грн, однак штраф не сплатив.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що для виправлення та перевиховання ОСОБА_3 , а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень достатнім буде покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 125 КК України, у виді у виді громадських робіт в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України.

При цьому суд вважає, що призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу або виправних робіт є неможливим та недоцільним, зважаюючи на те, що обвинувачений офіційного непрацевлаштований, не сплатив штраф, призначений попереднім вироком суду.

Водночас суд не вбачає підстав для призначення ОСОБА_3 більш суворого покарання у виді обмеження волі чи пробаційного нагляду, передбачених санкцією ч. 2 ст. 125 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 04.10.2024 підлягає самостійному виконанню.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Підстав для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 302, 368, 373-374, 381, 382, 394 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Початок відбування покарання обчислювати з моменту початку виконання громадських робіт за визначеним місцем роботи.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирати.

Вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 04.10.2024, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 17 000 грн - виконувати самостійно.

Речовий доказ - DVD-диск, наданий УПП у Житомирській області 20.01.2024 (відеозапис з нагрудної камери № 475234, яка фіксувала подію в період з 16 по 18 годину за адресою: м. Житомир, вул. М. Грушевського, 50 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати прокурору, потерпілому, обвинуваченому та його захиснику.

Суддя