Справа № 203/7018/24
Провадження № 1-кс/0203/4360/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання старшого слідчого СВ ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку Азербайджанської Республіки, громадянина Азербайджанської Республіки, з вищою юридичною освітою, який працює у ФОП ОСОБА_8 на посаді вантажника-комплектувальника, одружений, малолітніх, неповнолітніх, непрацездатних осіб на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

заявленого у кримінальному провадженні № 0000050, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 жовтня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24 грудня 2024 року під наглядом Центральної окружної прокуратури міста Дніпра за проведенням цього досудового розслідування СВ ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області, слідчий клопочить застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування до ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Дане клопотання за формою та змістом відповідає вимогам ст. 184 КПК України, враховуючи добровільну згоду підозрюваного отримати копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу 24 грудня 2024 року о 13:30 год.

Клопотання обґрунтоване наявністю достатніх підстав вважати, що ОСОБА_9 у разі незастосування запобіжного заходу, не пов`язаного з запобіжниками у спілкуванні та залишенні місця проживання, може вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, і лише застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, на думку сторони обвинувачення, відповідатиме завданням охороні прав та інтересів суспільства. Зокрема, підозрюваний, отримавши повідомлення про підозру та усвідомлюючи невідворотність можливого покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Окрім цього, підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни їх показань та, з урахування того, що наразі органом досудового розслідування не встановлено всіх обставин скоєння ОСОБА_10 злочину, останній може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти клопотання слідчого тим, що підозра є явно не обґрунтованою, а заявлені ризики недоведеними. Зокрема, на думку захисника, усі зібрані органом досудового розслідування докази, не містять вказівки на причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 296 КК України, ні протокол допиту потерпілого, ні протоколи допитів свідків, в тому числі й протокол допиту свідка ОСОБА_11 , не містять відомостей про спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень потерпілому, так само і не мітять вказівки про те, що ОСОБА_9 взагалі вчинив хуліганські дії або ж порушував громадський порядок, що супроводжувалось би особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом. Захисник вважає, що заявлені ризики є формальними, оскільки ОСОБА_9 не переховувався та не переховується від органів досудового розслідування чи суду, він перебував у статусі свідка та з`являвся на всі виклики до слідчого та давав показання, так само й прибував до слідчого для вручення йому підозри та надавав покази аналогічні тим, що надавалися ним у статусі свідка. Окрім цього підозрюваний не мав та не має наміру впливати на свідків, з огляду на те, що потерпілий та свідки вже допитані та в їх показах немає вказівки на протиправні дії з боку ОСОБА_7 , а тому у останнього немає навіть підстав впливати на потерпілого чи свідків. Окрім цього, підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, а саме одружений, офіційно працевлаштований, має постійне місце проживання, неодноразово заохочувався грамотами зі змагань по боксу. Таким чином, з огляду на викладене, захисник просила відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Вислухавши думку прокурора та слідчого, заперечення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього докази в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

ОСОБА_9 відповідно до ст. 276 КПК України обґрунтовано підозрюється в у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинені групою осіб, що стороною обвинувачення кваліфіковано за ознаками нетяжкого злочину проти громадського порядку та моральностиі, за який санкція ч. 2 ст. 296 КК України передбачає покарання у вигляді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк до чотирьох років.

23 грудня 2024 року ОСОБА_12 повідомлено відповідно до ст. ст. 277-278 КПК України про підозру в тому, що за версією з`ясованих стороною обвинувачення і викладених письмово у цьому повідомленні обставин, що він 29 вересня 2024 року, перебуваючи у невстановленому органом досудового розслідування місці та невстановлений час, де йому зателефонував раніше знайомий ОСОБА_13 та попрохав ОСОБА_7 приїхати в садівниче товариство «Дніпро» Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровської області, з метою помститися раніше невідомим йому ОСОБА_14 та ОСОБА_11 , з якими у ОСОБА_13 напередодні виник конфлікт, для створення переваги у фізичній силі, на що ОСОБА_9 погодився. Цього ж дня, тобто 29 вересня 2024 року приблизно о 12:20 год. ОСОБА_9 приїхав у зазначене місце з ОСОБА_13 та перебуваючи у супроводі останнього та ще одного спільного знайомого ОСОБА_15 , наздогнавши раніше невідомих йому ОСОБА_14 та ОСОБА_11 , на яких вказав ОСОБА_13 , які рухались поблизу буд. № 219, розташованого в садівничому товаристві «Дніпро» Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровської області. В цей момент у ОСОБА_5 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 виник злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку. Так, цього ж дня, тобто 29 вересня 2024 року ОСОБА_16 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , знаходячись у вищевказаному місці, використовуючи малозначний привід з метою самоствердження перед присутніми сторонніми громадянами, грубо порушуючи встановлені суспільні відносини та громадський порядок, нехтуючи загальноприйнятими суспільством моральними засадами, усвідомлюючи, що знаходяться у громадському місці та за їх діями будуть спостерігати мешканці сусідніх будівель, розташованих в садівничому товаристві «Дніпро», почали висловлюватись в бік ОСОБА_14 та ОСОБА_11 грубою нецензурною лайкою, в цей час у ОСОБА_13 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_14 , реалізуючи який та маючи на меті заподіяти шкоди здоров`ю ОСОБА_14 , підійшов до останнього та наніс один удар рукою стислою в кулак в область обличчя ОСОБА_14 від чого останній втратив рівновагу та впав на землю обличчям до гори та в цей час ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , знаходячись біля ОСОБА_11 , із застосування фізичної сили, утримували останнього на місці, перешкоджаючи ОСОБА_11 надати допомогу ОСОБА_14 . Далі, ОСОБА_13 продовжив наносити останньому численні удари (не менше двадцяти) ногою в область голови та обличчя. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_14 втратив свідомість, в результаті чого ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , з метою приховування своїх протиправних дій, поклали ОСОБА_14 до автомобіля марки «Toyota Camry» з номерним знаком НОМЕР_1 та відвезли ОСОБА_14 до КП «ДОКЛ ім. Мечникова» ДОР. Таким чином, дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 296 КК України.

Як вбачається з клопотання та матеріалів кримінального провадження, сторона обвинувачення обґрунтовує підозру у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинені групою осіб фактичними даними протоколу прийняття заяви ОСОБА_14 про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується за № 31750 від 23 жовтня 2024 року; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_14 із доданими до нього фототаблицями з камер відеоспостереження лікарні; протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому та свідкам; протоколів допитів свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ; постановою слідчого від 30 жовтня 2024 року про зняття показань з технічного приладу, що має функцію відеозапису з камер внутрішнього відео спостереження приміщення магазину та відеозаписи з камер, що встановлені в приміщенні приймального відділення КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» ДОР; рапортом на виконання доручення слідчого із доданими до нього фото таблицями про проведення аналізу з камер відеофіксації «Безпечне місто» за 29 вересня 2024 року з 10:00 год. по 18:00 год., що сукупно з протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_14 від 15 листопада 2024 року, висновком експерта КП «Дніпропетровське обласне бюро СМЕ» № 3640е від 20 листопада 2024 року та протоколами обшуків, а також протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 викривають роль останнього у поставленому йому за вину злочині.

Прокурором наведені достатні докази для підтвердження фактів, які є причиною виникнення підозри, що за практикою тлумачення обґрунтованості підозри Європейським Судом з прав людини, mutatis mutandis, в рішенні від 28.10.94 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (скарга № 14310/88) не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що безсумнівно доводять винуватість у злочині до ступеня, необхідного для засудження обвинувальним вироком чи, принаймні, висунення обвинувачення в формі обвинувального акта, що складає процесуальну мету вже наступних стадій кримінального провадження.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Поставлена під сумнів вагомість доказів викриття ОСОБА_5 на початковому етапі розслідування у поєднанні із спірною попередньою правовою кваліфікацією скоєного заохочує сторону захисту до обстоювання своєї правової позиції, щонайменше з іншими менш тяжкими наслідками кримінально-правового характеру, проте слідчий суддя, констатуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , не вправі до висунення обвинувачення наперед розв`язувати питання за ч. 3 ст. 190 КПК України, а обстоювана стороною захисту позиція невинуватості підозрюваного в інкримінованому злочині підлягає ретельній перевірці, після чого прокурор вправі буде змінити обсяг підозри або прийняти інше рішення, передбачене ст. 283 КПК України.

За змістом статей 131, 132, 176, частини 2 статті 177, частин 1, 2 статті 181 КПК запобіжний захід, різновидом якого є домашній арешт, застосовується під час досудового розслідування до особи на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні такою особою кримінального правопорушення, а також за наявністю хоча б одного з ризиків вчинення особою дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до частини 1 статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

За практикою тлумачення ризику втечі в рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії» слідчий суддя приймає до уваги, що суворість міри покарання, яка загрожує на випадок можливого засудження в межах повідомленої підозри є суттєвим елементом при оцінюванні ризику втечі, який сукупно з обставинами оголошеного в країні воєнного стану, проведення воєнних дій на кордонах міста Дніпра та Дніпропетровщини, та часткової окупації військами російської федерації територій на сході та півдні України, збільшує ризик переховування з переходом лінії фронту (враховуючи, що підозрюваний є громадянином іншої держави і має безперешкодну можливість перетину державного кордону), хоч наявність у підозрюваного незмінного місця мешкання, дружини, постійного офіційного місця роботи, зменшує вказаний ризик, проте не виключає останній.

Відповідно, враховуючи наведені встановлені обставини в судовому засіданні знайшов підтвердження ризик можливого переховування від органів розслідування та суду, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також слідчий суддя вважає доведеним ризик за п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний може, як у спосіб погроз так і умовляннями впливати на потерпілого та свідків вчиненого кримінального правопорушення до надання завідомо неправдивих показів, а також впливати на інших свідків, які ще не встановлені, а також не допитані, що, як наслідок, потягне за собою можливість уникнення підозрюваним ОСОБА_10 кримінальної відповідальності.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя враховує, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях свідків, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України. Тому, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Разом з тим, слідчий суддя вважає не доведеним ризики за п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ні слідчим у клопотанні, ні прокурором у судовому засіданні не наведено, яким саме чином вказаний підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню, враховуючи, що за твердженням слідчого та прокурора останній надав покази, надав добровільно доступ до транспортного засобу для відібрання зразків, не створював процесуальних перешкод досудовому розслідуванню.

Разом з тим, слідчий суддя приймає до уваги, що підозрюваний з 28 листопада 2024 року офіційно працевлаштований у ФОП на посаді вантажника-комплектувальника з окладом у 18000,00 грн., тобто має законні джерела доходів, має постійне місце мешкання, одружений, у зв`язку з чим, слідчий суддя, оцінивши в судовому засіданні в сукупності обставини за ст. 178 КПК України з урахуванням повідомленої підозри у нетяжкому злочинному посяганні для забезпечення належної поведінки підозрюваного відповідно до ст. 177 цього Кодексу з метою запобігання зазначеним у клопотанні наявним процесуальним ризикам ухилення від виконання процесуальних рішень втечею, перешкоджанням встановленню істини у кримінальному провадженні і впливом на інших його учасників згідно з ст. 194 КПК України постановляє цю ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді застави, яка забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, в межах строку досудового розслідування за ст. 219 КПК України, тобто до 11 лютого 2025 року, з огляду на що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Визначаючи згідно ст.ст. 182, 194 КПК України розмір застави і обсяг обов`язків, виконання яких має бути нею забезпечене, слідчий суддя виходить з підозри особи у нетяжкому злочині проти громадського порядку, а також з підтвердженого майнового стану підозрюваного, через що достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків здатна така застава, яка за ст. 132 цього Кодексу визнається виправданою, достатнім розміром якої становитиме 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 60 560 грн.

Керуючись статтями 132, 176-178, 182, 194, 309-310, КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання старшого слідчого СВ ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000050, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 жовтня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного за ч. 2 ст. 296 КК України, запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 60 560 грн. (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень), тобто 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, які належить внести на спеціальний депозитний рахунок № UA0017442, отримувач ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26239738, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код 820172.

Документ на підтвердження фактичного внесення у заставу суми надати слідчому або прокурору не пізніше п`ятого дня, наступного за днем постановлення цієї ухвали, під страхом збільшення розміру застави чи заміни на інший більший суворий вид запобіжного заходу.

Під забезпеченням застави покласти на підозрюваного ОСОБА_7 виконання згідно з ст. 194 КПК України строком на один місяць 17 днів, тобто до 11 лютого 2025 року, обов`язків:

- за першою вимогою прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися з м. Дніпра без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, а також про можливе працевлаштування;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у зазначеному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну;

Роз`яснити підозрюваному його обов`язки і наслідки їх невиконання з моменту постановлення цієї ухвали, а на випадок забезпечення ним надання у заставу коштів іншою особою - заставодавцю, окрім його обов`язків із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом і наслідків невиконання цих обов`язків, також передбачене законом покарання за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та саме таке правопорушення.

Попередити ОСОБА_7 про вирішення питання про застосування застави у більшому розмірі або іншого більш суворого виду запобіжного заходу після звернення суми застави в дохід держави і зарахування її до спеціального фонду Державного бюджету України за невиконання підозрюваним покладених на нього за цією ухвалою обов`язків.

Визначити строк дії ухвали до 11 лютого 2025 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноважену особу ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала з моменту її оголошення підлягає негайному виконанню і може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів, починаючи з наступного з цим дня.

Повний текст ухвали оголошений учасникам провадження о 12 год. 55 хв. 30 грудня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1