Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2024 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

та сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілої ОСОБА_4 -адвоката ОСОБА_5 , який приймає участь дистанційно, обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Коростені кримінальне провадження № 0001959 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростень Житомирської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого на посаді директора приватного підприємства «Крупний», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 органом досудового розслідування обвинувачується в тому, що діючи спільно та за попередньою змовою із невстановленою слідством особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, маючи прямий умисел, направлений на викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення у великих розмірах, заздалегідь приготували знаряддя вчинення злочину. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на скоєння крадіжки у великих розмірах, близько 02 години 17 хвилин 06.11.2017 року підійшли до офісного приміщення Товариства з обмеженою відповідальністю «Продмаркетпром», що розташоване за адресою м.Коростень, вул. Білокоровицьке Шосе, 12-а та шляхом віджиму метало пластикового вікна заздалегідь приготовленою фомкою, що принесли із собою, проникли до зазначеного офісного приміщення, де скориставшись відсутністю власника та інших осіб, таємно викрали належні потерпілій ОСОБА_4 , грошові кошти в національній валюті в сумі 264 320 гривень 43 копійок та грошові кошти в іноземній валюті 2 500 доларів США, що в перерахунку в національну валюту по курсу НБУ станом на 06.11.2017 року становить 67 406 гривень 61 копійку.

Після чого ОСОБА_6 , діючи спільно та за попередньою змовою із невстановленою слідством особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, із місця вчинення злочину зникли, грошовими коштами розпорядилися на власний розсуд, чим заподіяли потерпілій ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 331 727 гривень 04 копійок, що станом на 2017 рік, є великими розміром.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ст.185 ч.4 КК України, тобто як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене у великих розмірах.

Судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту.

При судовому розгляді кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6 вини у вчиненні інкримінованого злочину не визнав і пояснив, що крадіжки не вчиняв, ніякого відношення до неї не має, на відеозапису не він зображений. Після оголошення підозри всіма способами намагався довести свою непричетність до цього злочину. Вказав, що особисто з потерпілою не знайомий, однак знає її візуально, оскільки за адресою: АДРЕСА_3 знаходиться його підприємство. На підприємстві потерпілої, за два роки до цієї крадіжки, його підприємство замовляло та купувало арматуру і він лише один раз, а саме у 2015 році, був у офісі, коли забирав документи щодо цієї угоди. З іншими працівниками підприємства він також не був знайомий. На даний час на вказаному підприємстві працює його знайома на ім`я ОСОБА_8 , яка є подругою його дружини, і була працевлаштована після дати вчинення крадіжки. На запитання прокурора повідомив, що в кінці 2016 року придбав автомобіль шляхом обміну на інший з доплатою, оскільки до цього у нього був інший транспортний засіб іноземного виробництва.

Захисник ОСОБА_9 просив визнати ОСОБА_6 невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та закрити кримінальне провадження на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення його винуватості в суді і вичерпанням можливості їх отримати.

Потерпіла ОСОБА_4 показала, що на підвищення статутного капіталу чоловік дав їй 250000 гривень. Гроші вона поклала до свого робочого столу у офісному приміщенні. З неділі на понеділок гроші зникли. Переглядом відеокамери було встановлено, що гроші викрали. Проникнення до приміщення було через металопластикове вікно. На відео чітко видно зріст, по підборіддю, носу та очах вона впізнала ОСОБА_10 , який до цього приходив як клієнт до її офісу, тому чітко міг орієнтуватися в приміщенні. Після цієї події ОСОБА_10 поїхав відпочивати, що їй достовірно відомо.

Свідок ОСОБА_11 показала, що працює бухгалтером у продмаркеті. Їй відомо, що в офісі знаходились кошти в сумі 250000 гривень, оскільки вона разом з юристом 4.11. 2017 року готували рішення про поповнення статутного фонду, що необхідно було для отримання кредиту. В понеділок, а саме 6.11.2017 року, вона мала занести гроші в банк. В суботу був неповний робочий день, однак в цей день операційного дня в банку не має, тому було вирішено кошти занести в понеділок. В суботу в касу підприємства надійшло 19520 гривень, які також залишались у офісі. Коли дізнались про крадіжку, переглянули відео на якому побачила чоловіка високого зросту, худорлявого, з примітним підборіддям, впалими очима. Вона знала ОСОБА_12 , який приходив до них раніше, оскільки їхня фірма була по сусідству і той був директором ПП «Крупний». За вказаними ознаками зійшлись на тому, що це ОСОБА_12 причетний до крадіжки. Зазначила, що потрапляння до офісу відбулось через вікно. Де була викрадена сума коштів не знає, вона їх не перераховувала, номінали купюр не пам`ятає. Бачила, що вони були у сумці ОСОБА_4 , однак де вона їх залишила не бачила. Вказала, що їх колектив в цьому приміщенні налічує 12 осіб , в приміщенні сейф відсутній, виручку від продажу товарів зберігають у столі касира.

Свідок ОСОБА_13 показала, що відпрацювала останній день і пішла в декретну відпустку. Через деякий час з нею мали розрахуватись по належній їй заробітній платі. Від ОСОБА_4 вона дізналась про крадіжку з приміщення офісу грошових коштів. Суму, яку назвала потерпіла, не пам`ятає. Зі слів останньої їй відомо, що гроші були в кабінеті ОСОБА_4 . Якщо вона не помиляється, то ці кошти були призначені для виплати заробітної плати працівникам товариства. Звідки було проникнення до приміщення вона не знає, знає, що на підприємстві розташовані відеокамери. Коли вона прийшла за отриманням заробітної плати, ОСОБА_4 показала їй відеозапис з фрагментом крадіжки, на якому вона впізнала директора ТОВ «Крупний». Директор вказаного підприємства одного разу заходив до їхнього приміщення і вона запам`ятала його зовнішність, зокрема звернула увагу на його ніс, очі, підборіддя. На поставлене запитання уточнила, що на відео були дуже схожі риси обличчя вказаної особи, однак стверджувати точно, що це був саме ОСОБА_6 , вона не може . Розмову про те, що мали бути якісь кошти, чула між ОСОБА_14 та головним бухгалтером ОСОБА_15 .

Аналіз отриманих під час судового розгляду показань ОСОБА_4 та вищевказаних свідків, які відповідно до вимог ст.95 КПК України судом було отримано безпосередньо, свідчить про те, що ні потерпіла, ні свідки, не були очевидцями крадіжки та наявності і використання ОСОБА_6 грошових коштів. Фактично отримана при допиті цих осіб інформації зводиться до припущень щодо причетності ОСОБА_6 до інкримінованого кримінального правопорушення.

Як письмові докази, що на думку прокурора доводять вину обвинуваченого, суду було подано та досліджено:

-витяг з ЄРДР з якого слідує, що відомості було внесено за заявою ТОВ «Продмаркетпром» 06.11.2017 року за ст.185 ч.4 КК України;

-рапорт чергового Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_16 , яким зафіксовано надходження інформації про крадіжку;

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та заява ОСОБА_4 про визнання потерпілою;

-протокол огляду місця події від 06.11.2017 року, яким зафіксовано обстановку на території бази металопрокату, що за адресою: АДРЕСА_3 , виявлену та вилучену слідову інформацію , зокрема сліди тканини, сліди взуття, предмет схожий на викрутку, зі схемою та фототаблицею до нього;

-протокол тимчасового вилучення майна від 06.11.2017 року, яким зафіксовано добровільну видачу потерпілою ОСОБА_4 диску з відеозаписом на якому наявний файл про крадіжку;

-протокол огляду предметів від 07.11.2017 року, яким зафіксовано перегляд отриманого у потерпілої відеозапису;

-протокол огляду речей і документів від 20.02.2018 року, яким відображено інформацію моменту вчинення крадіжки з фототаблицею до нього;

-постанова про визнання предметів речовими доказами, зокрема відео з камер відеоспостереження офісного приміщення ТОВ «Продмаркетпром»;

- протокол загальних зборів учасників ТОВ «Продмаркетпром» від 3.11.2017 року стосовно необхідності збільшення статутного капіталу товариства на 250000 гривень, з актом підтвердження ;

-заява ОСОБА_4 про долучення до матеріалів кримінального провадження фотографій ОСОБА_17 , які поміщені на оптичний диск;

-протокол огляду речей і документів від 23.03.2018 року яким зафіксовано огляд оптичного диску з наявними на ньому фотографіями та постанова про визнання вказаного диску речовим доказом;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, яким зафіксовано впізнання ОСОБА_4 особи на фото №2 на якому, згідно доданої до протоколу довідки, зображений ОСОБА_6 ;

-оптичний диск з фрагментом відеозапису моменту крадіжки;

- постанова про визнання речовим доказом 54 фото ОСОБА_6 ;

- протокол огляду речей і документів від 18.06.2018 року, яким зафіксовано огляд сторінки соціальної мережі з фототаблицею до нього та оптичним диском;

- висновок портретної експертизи №1/3-234 від 13.08.2018 року, яким встановлено, що на наданому для проведенні експертизи відеозаписі з назвою файлу «HCVR_ch4_main_1707_0000» в проміжок часу з 06.11.2017 року 02:17:47 по 06.11.2017 року 02:18:20 та наданих порівняльних вільних зразках зображень громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зображена одна й та ж сама особа;

- оптичний диск з зображеннями ОСОБА_6 ;

-клопотання про проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 та ухвала слідчого судді від 05.09.2018 року про задоволення клопотання про обшук;

-довідка про здійснення радіотехнічного обстеження (вимірювання радіоефіру), з оптичним диском до неї;

-протокол обшуку від 07.09.2018 року в ході якого за місцем проживання ОСОБА_6 було вилучено мобільний телефон, з фототаблицею та скриншотами до нього та постанова про визнання мобільного телефону Apple iPhone 6s 64 GB Gold з сім карткою оператора «Київстар» речовим доказом;

- розписка про передачу вказаного мобільного телефону на зберігання ОСОБА_6 ;

- повідомлення про підозру датоване 7.11.2018 року;

-ухвала слідчого судді від 16.11.2018 року про зобов`язання слідчого провести слідчий експеримент на місці вчинення злочину шляхом відтворення події злочину за участю підозрюваного ОСОБА_6 та експерта за експертною спеціальністю «Ідентифікація особи за ознаками зовнішності за матеріальними зображеннями» з використанням відеокамери, якою здійснювалось фіксування події злочину в приміщенні офісу ТОВ «Промаркет» ( АДРЕСА_3) в наближених до події злочину умовах;

- протокол проведення слідчого експерименту від 28.12.2018 року зі змісту якого слідує, що вказана слідча дія мала проводитись на підставі ухвали слідчого судді з метою перевірки та уточнення показів підозрюваного ОСОБА_6 за участю , зокрема спеціаліста ОСОБА_18 .. Разом з тим, прибувши за адресою: АДРЕСА_3, потерпіла ОСОБА_4 відмовила у проведенні вказаної слідчої дії. Додано диск до даного протоколу;

- вимога на судимість , копії документів на підтвердження особи ОСОБА_6 , картка форми №1, довідки щодо перебування ОСОБА_6 на спеціалізованих обліках;

-ухвала слідчого судді про накладення арешту на належний ОСОБА_6 автомобіль Ford Mondeo р.н.з. НОМЕР_1 VIN НОМЕР_2 2008 року випуску;

-інформація щодо наявності у ОСОБА_6 нерухомого майна;

-клопотання захисника про проведення портретної фототехнічної експертизи;

- постанова слідчого від 24.11.2018 року про відмову в задоволенні клопотання захисника про проведення портретної фототехнічної експертизи .

Безпосередньо при дослідженні вказаних матеріалів кримінального провадження зауважень з приводу їх належності та допустимості від сторін кримінального провадження не надходило.

Захисником ОСОБА_19 , який попередньо здійснював захист ОСОБА_6 , було заявлено про надання часу для підготовки клопотання щодо недопустимості доказів.

В подальшому захисником ОСОБА_19 було подано письмове клопотання про визнання недопустимими доказами : протоколу огляду місця події від 6.11.2017 року з схематичним планом, заяви від потерпілої ОСОБА_4 про долучення оптичного диску від 06.11.2017 року та протоколу тимчасово вилученого майна від 06.11.2017 року щодо цього диску; постанови про визнання предметів, які були вилучені під час огляду місця події та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 06.11.2017 року, протоколу огляду предметів від 07.11.2017 року; заяви потерпілої ОСОБА_4 від 23.03.2018 року про долучення до матеріалів справи фотографій ОСОБА_6 на оптичному диску, взятих із мережі інтернет; протоколу огляду речей і документів від 23.03.2018 року, яким оглянуто оптичний диск із фотографіями ОСОБА_6 ; постанови про визнання, предметів та документів, а саме оптичного диску із фотографіями ОСОБА_6 речовим доказом від 23.03.2018 року; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотографіями від 27.03.2018 року із потерпілою ОСОБА_4 ; довідки слідчого від 27.03.2018 року; протоколу огляду речей і документів від 18.06.2018 року, яким слідчий ОСОБА_20 , провів огляд сторінки соціальної мережі «VK або ВКонтакте» користувача «Рома «сЦуко» Вредный» із якої методом скиншоту було копійовано 54 фотографії із зображенням ОСОБА_6 , у вигляді фото таблиці; постанови слідчого від 18.06.2018 року про приєднання 54 фотографій із зображенням ОСОБА_6 як речового доказу у кримінальному проваджені; запиту слідчого начальнику Коростенського районного сектору УДФМС України в Житомирської області від 11.02.2018 року про надання копії форми №1 з паспортними даними ОСОБА_6 ; паспортні дані та форму № 1 на ім`я ОСОБА_6 ; постанови слідчого про призначення судово-портретної експертизи від 19.06.2018 року та висновку експерта від 13.08.2018 року № 1/3-234.

В судових дебатах захисник ОСОБА_7 також просив визнати недопустимими вищевказані докази, зазначивши, що форму №1 отримано незаконним шляхом, яку в подальшому було надано для проведення судово-портретної експертизи. Також зазначив, що впізнання потерпілою ОСОБА_4 обвинуваченого ОСОБА_6 відбувалось за наданими самою ОСОБА_4 фотознімками ОСОБА_6 .. Для проведення експертизи також було надано оптичний диск з записом з камер відеоспостереження, скриншоти, джерело походження яких не відомо, зображення ОСОБА_6 з Інтернет мережі, що вказує на доктрину «плодів отруйного дерева».

На стадії судового слідства стороною захисту для дослідження та приєднання до матеріалів кримінального провадження було подано висновок №10/19 за результатами проведення за зверненням ОСОБА_6 судової портретної експертизи.

Адвокат ОСОБА_21 , який на той час здійснював представництво інтересів потерпілої ОСОБА_4 , подав клопотання про визнання поданого стороною захисту висновку судової портретної експертизи недопустимим доказом. В обґрунтування клопотання зазначив, що з висновку випливають недоліки, які вказують, що експертиза проводилась не в рамках кримінального провадження, і ОСОБА_6 не мав жодного процесуального статусу. Також не з`ясовано джерело походження відеозапису, який ймовірно скопійований з матеріалів кримінального провадження, без з`ясування його технічного стану.

Проаналізувавши доводи представника потерпілої слід зазначити, що ОСОБА_6 звернувся до експертної установи ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива» 21.01.2019 року, коли перебував у статусі підозрюваного, і дана дія мала місце до надходження обвинувального акту до суду.

У розпорядження експерта були надані відеозаписи, які було отримано та долучено слідчим до провадження.

За приписами ч.1 ст.87 КПК України недопустимим визнається доказ отриманий внаслідок істотного порушення прав і свобод людини.

Згідно положень ст.101 КПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи. Кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях.

Статтею 93 КПК України передбачено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження.

У статті 3 КПК України визначено основні терміни Кодексу, згідно якої термін сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, дізнавач, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник; З боку сторони захисту підозрюваний, обвинувачений, захисник, законний представник.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертиз.

Відповідно до положень ст.243 КПК України сторона захисту має право самостійно залучати експертів на договірних умовах для проведення експертизи, у тому числі обов`язкової.

Згідно висновку №10/19 за результатами проведення судової портретної експертизи, складеного 8.02.2019 року , зображення, що спостерігаються в кадрах відеозапису в проміжок часу з 06.11.2017 року 02:17:47 по 06.11.2017 року 02:18:20 індикації часу фіксації файлу «HCVR_ch4_main_1707_0000» з наданого на експертизу флеш накопичувача є непридатними для експертної ідентифікації осіб за ознаками зовнішності. Встановити чи зображена в зазначених кадрах відеозапису одна й та ж сама особа, що і в наданих порівняльних зразках зображень громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неможливо у зв`язку з непридатністю зображень особи в кадрах відеозапису для експертної ідентифікації особи за ознаками зовнішності. Виготовити придатні для експертної ідентифікації фотопортрети осіб, що приймали участь у крадіжці матеріальних цінностей в офісному приміщенні ТОВ «Продмаркетпром» 06.11.2017 року та які зафіксовані у відеозапису на носії інформації, експертними засобами неможливо внаслідок часткового маскування обличь та низької якості зафіксованих зображень, з ілюстративною таблицею до нього.

Експертиза проведена належною експертною установою.

Отже, фактично подане клопотання адвоката ОСОБА_21 зводиться до незгоди з результатом експертизи , а наведені доводи не вказують на недопустимість поданого висновку, як доказу у даному кримінальному провадженні.

Аналізом вищенаведених матеріалів кримінального провадження, які подано прокурором в судовому засіданні встановлено, що слідчий, прокурор при проведенні досудового розслідування не дотримались положень ст.9 КПК України.

Так, згідно вказаної норми закону прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Разом з тим, досудове розслідування було проведено однобічно, лише було взято до уваги доводи потерпілої сторони, без з`ясування належним чином всіх обставин необхідних та спрямованих на перевірку доводів сторони захисту .

З самого початку розслідування ОСОБА_6 категорично заперечував свою причетність до вчинення крадіжки, про що заявив і на стадії судового слідства.

Сторона захисту вчиняла активні дії для перевірки своїх доводів: заявляла клопотання слідчому, зверталась до слідчого судді та експертної установи.

Зокрема, на підтвердження своєї непричетності, разом з захисником, просили провести за його ( ОСОБА_6 ) участю слідчий експеримент, та відповідну експертизу.

Про те, слідчий відмовив у заявленому стороною захисту клопотанні.

Таке рішення слідчого було оскаржено слідчому судді, який ухвалою від 16.11.2018 року зобов`язав слідчого провести слідчий експеримент на місці вчинення злочину шляхом відтворення події злочину за участю підозрюваного ОСОБА_6 та експерта за експертною спеціальністю «Ідентифікація особи за ознаками зовнішності за матеріальними зображеннями» з використанням відеокамери, якою здійснювалось фіксування події злочину в приміщенні офісу ТОВ «Промаркет» ( АДРЕСА_3) в наближених до події злочину умовах.

Проведення вказаної слідчої дії за участю вказаних осіб в наближених до події злочину умовах могло дати інформацію на підтвердження або спростування доводів сторони захисту, проте слідча дія не була проведена.

19.06.2018 року слідчий ухвалив постанову про проведення портретної експертизи та отримав її висновок датований 13.08.2018 року.

Не погоджуючись з даним висновком сторона захисту 21.11.2018 року заявила клопотання про призначення та проведення у кримінальному провадженні портретно-фототехнічної експертизи.

В задоволенні даного клопотання сторони захисту слідчий відмовив, про що в кримінальному провадженні наявна постанова від 24.11.2018 року.

Зі змісту постанови слідує, що відмова у призначенні та проведенні запропонованої стороною захисту експертизи обумовлена отриманим та вже наявним в матеріалах кримінального провадження висновком портретної експертизи.

Отримавши відмову на своє клопотання, сторона захисту самостійно звернулась до експертної установи ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива» в розпорядження якої для проведення дослідження надала ті самі інформаційні джерела.

З висновку, складеного експертом вказаної установи 8.02.2019 року слідує, що він дійшов інших висновків щодо об`єкту та предмету дослідження.

З метою усунення протиріч у наявних у кримінальному провадженні висновків по експертних дослідженнях стороною обвинувачення не було подано суду належних доказів.

Допит в судовому засіданні за клопотанням прокурора експерта ОСОБА_18 також не може бути беззаперечним доказом винуватості ОСОБА_6 у інкримінованому правопорушенні.

Так, спеціаліст ОСОБА_18 був допитаний в судовому засіданні 22.06.2020 року з метою роз`яснення складеного ним висновку портретної експертизи №1/3-234 від 13.08.2018 року, і пояснив, що експертизу за постановою слідчого проводив на підставі наданого оптичного диску, ініціатором передачі якого була потерпіла. Також було надано фотознімки, отримані з соціальних мереж, викладені до моменту події. Особисто йому не було повідомлено в який саме час було зроблено фотознімки, однак враховуючи свій досвід та спеціальні знання він дійшов висновків, які відобразив в документі за наслідками проведення експертизи. Особисто обвинуваченого ОСОБА_6 він не бачив, тільки мав у своєму розпорядженні форму №1 та фото з соцмереж, що визнав достатніми для проведення експертизи. Розраховуючи конфігурацію елементів, зокрема капюшона, ним було визначено висоту лобної частини. Робилась розкадровка окремих фотознімків, роздруківка цих зображень, вимірювання антиметричних точок відносних величин приладами, якими користуються експерти і які проходять повірку кожного року, і таким чином було отримано розмір голови; статура була описана у таблиці №1. Зазначив, що окрім зразків ОСОБА_6 , який підозрювався у вчинення кримінального правопорушення, інших зразків ініціатором для порівняння не було надано, тому дослідження проводилось лише стосовно однієї особи. Одночасно зазначив, що методика проведення такого виду експертиз є однаковою.

Таким чином, наявні у кримінальному провадженні висновки за результатами проведення призначених експертиз, дослідження за якими проводились за однаковою методикою, чомусь містять суперечливі результати.

Безпосередньо в судовому засіданні сторона захисту намагаючись усунути вказані суперечності заявила клопотання про призначення та проведення комплексної портретно-фототехнічної експертизи.

Ухвалою суду від 22.06.2020 року в задоволення клопотання сторони захисту було призначено у кримінальному провадженні №0001959 від 06.11.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_6 за ст.185 ч.4 КК України комплексну портретно-фототехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03057, м.Київ, вул.Смоленська, 6).

16.09.2020 року до суду надійшов висновок експертизи з якого слідує, що відеозапис з камер відеоспостереження, який знаходиться на диску "НСVR_ch4_main_1707_0000.dav" в проміжок часу з 06.11.2017 року 02:17:47 по 02:18:20 непридатний для ідентифікації особи, яка приймала участь у крадіжці матеріальних цінностей.

Ідентифікувати із відеозапису зображення особи (зробити фотопортрет особи для її ідентифікації), яка приймала участь у крадіжці матеріальних цінностей та зафіксована у відеозаписі на носії інформації, неможливо. Причиною є непридатність зображень особи, зафіксованих у вказаному відеозаписі, для проведення ідентифікаційних портретних досліджень.

Встановити, чи зображена одна й та сама особа у відеозаписі " ОСОБА_22 " в проміжок часу з 06.11.2017 року 02:17:47 по 02:18:20 та наданих порівняльних даних зразках ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неможливо. Причиною є непридатність зображень особи, зафіксованих у вказаному відеозаписі, для проведення ідентифікаційних портретних досліджень.

Встановити, чи являється обвинувачений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особою, яка зображена на відеозаписі в момент вчинення крадіжки з офісного приміщення ТОВ "Продмаркетпром", що за адресою: АДРЕСА_3, неможливо. Причиною є непридатність зображень особи у вказаному відеозаписі, для проведення ідентифікаційних портретних досліджень.

Після отримання та дослідження судом висновку вказаної експертизи прокурор, не погодившись з результатом експертизи, 25.10.2021 року заявив клопотання про проведення комісійної експертизи на вирішення якої бажав поставити питання, які вже були предметом дослідження з дослідженням тих же інформаційних джерел, технічних засобів.

Таке намагання прокурора в ході вже судового слідства усунути недоліки досудового розслідування розцінюється як намагання покласти на суд функцію збирання доказів обвинувачення, що протирічить приписам ч.3 ст.22 КПК України, оскільки суд наділений правом призначити проведення експертизи в разі надання йому кількох висновків експертів, які суперечать один одному.

Прокурор мав можливість клопотати перед судом ( при заявлені стороною захисту клопотання про призначення комплексної портретно -фототехнічної експертизи) про внесення до переліку постановлених питань додаткових питань, які вважав необхідним вирішити експертним шляхом, однак таким правом не скористався, проти призначення та проведення експертизи взагалі заперечував.

При цьому прокурор нових обставин , які могли слугувати підставою для проведення такої експертизи та належних доказів про неправильність попередніх висновків експертів, не навів.

З норм ст. 26 КПК України слідує, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб, речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Змагальність сторін та свобода в поданні ними своїх доказів, доведення перед судом переконливості й обґрунтованості власних тверджень і доводів щодо висунутого обвинувачення є однією із засад кримінального провадження згідно з п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України.

Так, відповідно до положень п. 15 ч.1 ст. 7, ст. 22 КПК України кримінальне провадження, що здійснюється на основі змагальності, передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, встановленими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом , і вони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав.

Натомість суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків.

Суд не уповноважений перебирати на себе права та обов`язків сторін кримінального провадження.

Отже, зі свого боку суд дотримався вимог ст.22, 23 КПК України та призначив у даному кримінальному провадженні комплексну портретно-фототехнічну експертизу, проведення якої доручив КНДІСЕ з метою усунення суперечностей за поданими сторонами кримінального провадження висновками експертів.

Також в кримінальному провадженні наявна інформація про те, що за клопотанням прокурора було надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 .

Разом з тим, при проведенні вказаної слідчої дії слідової або іншої інформації, яка б свідчила про причетність ОСОБА_6 до інкримінованого злочину здобуто не було.

Отже, єдиним доказом, на якому прокурор ґрунтує обвинувачення є висновок портретної експертизи, який суд, з урахуванням вищенаведеного, не може визнати достатнім доказом для притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за ст.185 ч.4 КК України.

Зміст оцінки цього джерела доказів полягає у визначенні його допустимості для використання у кримінальному провадженні, а також повноти і достовірності викладених у ньому відомостей.

Для оцінки висновку експерта суд має враховувати, зокрема обсяг та якість взятих до уваги фактів, наданих експерту або встановлених під час експертного дослідження, переконливість викладених експертом доводів, переконливість пояснень, чому неможлива інша інтерпретація тієї сукупності фактів, на підставі яких робився висновок, тощо.

За приписами кримінального процесуального закону висновок експерта не має наперед встановленої сили, не має переваг перед іншими доказами, виключної обов`язковості для суду й оцінюється разом з іншими доказами за правилами, передбаченими ст. 94 КПК України.

Показання свідків про те, що переглядом відеозапису вони впізнали у особі злочинця ОСОБА_6 не є беззастережним.

Судом безпосередньо було проведено перегляд даного відеозапису з якого слідує, що будь - яких характерних ознак, притаманних лише і саме ОСОБА_6 , особа, яка вчинила правопорушення не мала. На зображенні особа перебувала у капюшоні, окулярах, що приховувало значну частину обличчя, щоб надавало можливість безальтернативного порівняння.

З відеозапису вбачалось, що за статурою особа злочинця не відповідала статурі ОСОБА_6 станом на момент вчинення злочину.

Стаття 91 КПК України містить перелік обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Серед них доказуванню підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Згідно ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього кодексу, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілих.

Згідно ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових)дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

З об`єктивної сторони крадіжка є злочином з матеріальним складом, обов`язковими елементами якого є матеріальна шкода, спричинена власнику викраденого майна, яка визначається його вартістю, а також причинним зв`язком між діями обвинуваченого щодо таємного викрадення майна та шкодою від такого викрадення.

Таким чином в даному кримінальному провадженні стороною обвинувачення повинно бути встановлено та доведено належними та допустимими доказами сам факт наявності у потерпілої особи майна та факт його викрадення.

Відповідно до ст.62 Конституції України та ч.2 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а у сукупності зібраних доказів - з точки достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Судом також враховується практика Європейського суду з прав людини. Зокрема, у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд зазначав, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253).

При судовому розгляді суд у змагальній процедурі зіставив наявні у кримінальному провадженні фактичні дані, оцінив їх в аспекті ст. 94 КПК України з точки зору належності, допустимості й достовірності, а також з`ясував передбачені ст. 91 вказаного Кодексу обставини, що належать до предмета доказування.

Отже, проаналізувавши представлені та досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що жодні представлені стороною обвинувачення докази не підтверджують присутність ОСОБА_6 близько 02 години 17 хвилин 06.11.2017 року у офісному приміщенні Товариства з обмеженою відповідальністю «Продмаркетпром», що розташоване за адресою м.Коростень, вул. Білокоровицьке Шосе, 12-а. Тобто, участь обвинуваченого ОСОБА_6 в таємному викраденні майна (крадіжці), а саме у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, не доведена, оскільки достовірних, в своїх сукупності достатніх та взаємопов`язаних доказів, які поза розумним сумнівом доводять причетність ОСОБА_6 до зазначеного обвинувачення суду не представлено.

Так, зі змісту ч. 2 ст. 17 КПК України слідує, що при вирішенні питання про доведеність винуватості особи суд має керуватися стандартом доведення винуватості "поза розумним сумнівом", який полягає у тому, що за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, які були досліджені в суді, можливо дійти висновку про те, що встановлена під час судового розгляду сукупність обставин, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка була предметом судового розгляду, крім того, що кримінальне правопорушення вчинене і обвинувачений є винним у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Дійшовши до такого висновку суд вважає, що зауваження захисників ОСОБА_19 та ОСОБА_7 про недопустимість ряду доказів не вимагає окремого вирішення щодо їх належності та допустимості оскільки зазначені захисниками докази не доводять винуватості ОСОБА_6 у інкримінованому кримінальному правопорушенні.

Крім того, частина наведених захисниками матеріалів кримінального провадження є процесуальними документами, при цьому не є самостійними доказами у кримінальному провадженні, та не містять зафіксованих та зібраних фактичних даних про протиправні діяння, тому не можуть визнаватися недопустимими доказами.

Відповідно до положень ст.ст. 284 ч.1 п.3; 373 ч.1 п.2 КПК України у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, не встановлено достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримання, ухвалюється виправдувальний вирок.

Аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення приходить до висновку, що в судовому засіданні стороною обвинувачення поза розумним сумнівом не доведено, що кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 вчинено останнім, тому за пред`явленим обвинуваченням його слід виправдати.

Таке рішення суд базував на засадах презумпції невинуватості, забезпечення доведеності вини, свободи від самовикриття, права не свідчити проти себе, обов`язку сторони обвинувачення довести обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні у виді домашнього арешту припинив свою дію 08 січня 2019 року.

У кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину в сумі 331 727 гривень 04 копійок.

Згідно ч.3 ст.129 КПК України у разі виправдання обвинуваченого за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення суд залишає цивільний позов без розгляду.

Оскільки причетність ОСОБА_6 до вчинення крадіжки недоведена, то відповідно до положень вищевказаної норми закону, даний позов підлягає залишенню без розгляду.

Процесуальні витрати за проведення трасологічних експертиз, портретної експертизи, в загальному розмірі 10015,20 гривень підлягають віднесенню на рахунок держави.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та виправдати.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту обраний ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні припинив свою дію.

Процесуальні витрати за проведення трасологічних експертиз, портретної експертизи, в загальному розмірі 10015,20 гривень віднести на рахунок держави.

Речові докази:

-відео з камер відеоспостереження офісного приміщення ТОВ "Продмаркетпром» на якому зафіксовано факт правопорушення, що поміщено на оптичний диск та оптичний диск з фотозображенням ОСОБА_17 зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-мобільний телефон Apple iPhone 6s 64GB Gold та сім-картку оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 - № НОМЕР_4 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , повернути останньому за належністю;

-чоловічу кофту з капюшоном чорного кольору «MAX WAY», чоловічу куртку виготовлену з штучного матеріалу палестру із зображеннями біло-сірого кольору «Burton», чоловічу спортивну кофту з капюшоном сірого кольору «REEBOK», чоловічі спортивні штани чорного кольору «PZ», пару чоловічих зимових рукавиць із текстильного матеріалу чорного кольору, чоловічу зимову рукавицю чорного кольору, виготовлену із шкіри «NORSTAR SIZE: 10»; пару робочих рукавиць із текстильного матеріалу помаранчевого кольору з емблемою у вигляді літери "R" , пару робочих рукавиць із текстильного матеріалу помаранчевого кольору з геометричними фігурами у вигляді трикутників , пару чоловічих зимових рукавиць чорного кольору, плоску викрутку з руків`ям чорного кольору, плоску викрутку з руків`ям синього кольору, плоску викрутку з руків`ям бежево-рожевого кольору, багатофункціональні плоскогубці (Мультитул) з пластмасовим руків`ям синього кольору, що зберігаються в кімнаті для зберігання речових доказів Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області - повернути за належністю.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 12.11.2018 року на належний ОСОБА_6 автомобіль Ford Mondeo р.н.з. НОМЕР_1 VIN НОМЕР_2 2008 року випуску - скасувати.

Цивільний позов ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину в сумі 331 727 гривень 04 копійок залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня після ухвалення - надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1