Провадження № 1-кп/127/970/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2025 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.09.2024 за № 0000638, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Казахстан, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого:

19.11.2003 Садгірським районним судом м. Чернівці за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців;

02.03.2007 Кіцманським районним судом Чернівецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

12.08.2009 Кіцманським районним судом Чернівецької області за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

08.02.2018 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. 15.06.2020 звільнений від відбування покарання умовно-достроково з невідбутим строком покарання 1 рік 2 місяці 23 дні;

19.11.2021 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

14.09.2022 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.07.2024 звільнений від відбування покарання умовно - достроково для проходження військової служби на підставі ст. 81-1 КК України на невідбутий строк 2 (два) роки 2 (два) місяці 7 (сім) днів;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Луцька Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою спеціальною освітою, одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, громадянина України, несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 15 ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та їх захисника адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді номера обслуги кулеметного взводу 2 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) ВОС-101533А, військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_4 , у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, положень Військової присяги, 02.09.2024, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 01:20 години, разом із ОСОБА_4 , перебуваючи у дворі будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , помітили мотоцикл марки «Viper», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , який на праві користування належить ОСОБА_7 . Після цього у ОСОБА_8 та ОСОБА_4 та виник спільний злочинний умисел на незаконне заволодіння даним транспортним засобом.

З цією метою, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , керуючись раптово виниклим єдиним злочинним умислом спрямованим на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, не маючи ні дійсного ні гаданого права керувати чи володіти транспортним засобом, без дозволу власника та всупереч його волі, попередньо переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає та скориставшись цим, таємно, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою використати його для власних потреб, підійшли до вказаного мотоциклу.

В подальшому ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння мотоциклом марки «Viper», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , у зв`язку з тим, що в даному мотоциклі були відсутні ключі запалення та не маючи змоги завести двигун, власноручно перемістили мотоцикл на відстань близько 5 метрів, чим здійснили його переміщення у просторі.

Проте, ОСОБА_9 та ОСОБА_4 з причин, що не залежали від їхньої волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, оскільки були помічені та затримані працівниками поліції, внаслідок чого, попереджено заподіяння потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 49 870,20 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні злочину визнав та показав, що вчинив злочин за вказаних в обвинувальному акті обставин. У вчиненому щиро розкаюється та жалкує про вчинене, завіряє суд, що подібне більше не повториться. Просить суд його суворо не карати.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину визнав та показав, що вчинив злочин за вказаних в обвинувальному акті обставин. У вчиненому щиро розкаюється та жалкує про вчинене, завіряє суд, що подібне більше не повториться, завдану шкоду відшкодував. Просить суд його суворо не карати, врахувати, що він раніше несудимий, має на утриманні неповнолітніх дітей, призначити мінімальну міру покарання та не позбавляти волі.

У судове засідання потерпіла ОСОБА_7 , яка належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не прибула, однак надала до суду заяву, в якій просила судовий розгляд кримінального провадження здійснювати за її відсутності, претензій до обвинувачених немає, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Суд, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечують проти проведення судового розгляду без потерпілої, вважає за можливе проведення судового розгляду без потерпілої.

Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

А тому, крім допиту обвинувачених, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються осіб обвинувачених та характеризуючих їх даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.

Допитавши обвинувачених, які визнали себе винними та добровільно повідомили суду обставини вчинення злочину, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинувачених, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинувачених є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ними обставин злочину, добровільності та істинності їх позицій.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їм злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Враховуючи викладене, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 15 ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, як замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Враховуючи викладене, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 15 ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує положення ч. 1 ст. 12 Кримінального кодексу України, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, однак на шлях виравлення не став та продовжив вчиняти злочини, є військовослужбовцем, за місцем служби характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною яка, згідно ст.66 Кримінального кодексуУкраїни, пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставиною яка, згідно ст. 67 Кримінального кодексу України, обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення повторно.

Також, суд враховує відсутність будь-яких майнових вимог потерпілої до обвинуваченого та позицію потерпілої, яка на суворому покаранні не наполягає.

Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі без конфіскації майна в межах санкції ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 68 Кримінального кодексу України.

Разом з тим судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 14.09.2022 за ч. 3 ст. 185 КК України, з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.07.2024, ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання призначеного вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 14.09.2022, умовно - достроково, для проходження військової служби на підставі ст. 81-1 КК України, на невідбутий строк 2 роки 2 місяці 7 днів.

Відповідно до ст. 71 Кримінального кодексу України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Призначене хоча б за одним із вироків додаткове покарання або невідбута його частина за попереднім вироком підлягає приєднанню до основного покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Згідно ч. 3 ст. 81-1 Кримінального кодексу України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає такій особі покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Оскільки, ОСОБА_3 засуджений 14.09.2022 Вінницьким міським судом Вінницької області та вчинив дане кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому остаточне покарання з урахуванням вимог ст. ст. 71, 72 КК України у виді позбавлення волі без конфіскації майна.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує положення ч. 1 ст. 12 Кримінального кодексу України, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який раніше несудимий, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, непрацевлаштований, характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами які, згідно ст.66 Кримінального кодексуУкраїни, пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин які, згідно ст. 67 Кримінального кодексу України, обтяжують покарання, судом не встановлено.

Також, суд враховує відсутність будь-яких майнових вимог потерпілої до обвинуваченого та позицію потерпілої, яка на суворому покаранні не наполягає.

Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі без конфіскації майна в межах санкції ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 68 Кримінального кодексу України.

Вирішуючи питання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, дотримуючись при цьому загальних принципів, встановлених законом, щодо призначення покарання.

При цьому суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який несудимий, непрацевлаштований, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Також суд враховує відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що у вчиненому він щиро кається, жалкує про вчинене та завіряє суд, що подібне більше не повториться.

Зазначені обставини, на думку суду, є такими, що свідчать про усвідомлення обвинуваченим ОСОБА_4 вчиненого ним злочину та щире розкаяння.

Суд вважає, що вище викладені обставини дають підстави вважати можливим виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без реального відбуття покарання.

Отже, враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі без конфіскації майна в межах санкції ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, з урахуванням положень ст. 75 Кримінального кодексу України, із звільненням обвинуваченого від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього згідно ст. 76 Кримінального кодексу України обов`язки.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 68 КК України, за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Згідно протоколу затримання від 02.09.2024, ОСОБА_3 затримано 02.09.2024.

В судовому засіданні встановлено, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04.09.2024 до обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 31.10.2024 з одночасним визначенням розміру застави.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.10.2024 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 на строк 60 днів до 27.12.2024 включно, з одночасним визначенням розміру застави.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.12.2024 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 на строк 60 днів до 23.02.2025 включно, з одночасним визначенням розміру застави.

Враховуючи положення ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України слід зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з дня затримання по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Суд, враховуючи обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше судимий, з метою попередження ризику переховування обвинуваченого та вчинення інших кримінальних правопорушень, вважає, що запобіжний захід відносно обвинуваченого у виді тримання під вартою, слід залишити без змін та продовжити строк даного запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Згідно протоколу затримання від 02.09.2024, ОСОБА_4 затримано 02.09.2024.

В судовому засіданні встановлено, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04.09.2024 до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 31.10.2024 з одночасним визначенням розміру застави.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.10.2024 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на строк 60 днів до 27.12.2024 включно, з одночасним визначенням розміру застави.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.12.2024 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на строк 60 днів до 23.02.2025 включно, з одночасним визначенням розміру застави.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 , слід скасувати, звільнивши його з-під варти негайно в залі суду.

Враховуючи положення ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України слід зарахувати обвинуваченому у строк покарання строк попереднього ув`язнення з дня затримання - 02.09.2024 по 21.02.2025 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.09.2024, на майно, яке було вилучено 02.09.2024 в ході проведення огляду місця події на відкритій ділянці місцевості за адресою: м. Вінниця, вулиця Київська, між будинками 52, 50, 54, а саме на: змив задньої частини колеса, який поміщено до паперового конверту НПУ, змив із ручки керма (ліва сторона), який поміщено до паперового конверту НПУ, змив із ручки керма (права сторона), який поміщено до паперового конверту НПУ, запаховий слід з правої сторона керма, який поміщено до спеціального пакету НПУ CRI 1043820, запаховий слід з лівої сторони керма, який поміщено до спеціального пакету НПУ CRI 1043796, порожню пляшку з-під пива, яку поміщено до паперового конверту, мотоцикл марки «VIPER» д.н.з. НОМЕР_3 , слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.09.2024, на майно, яке вилучено 02.09.2024 під час затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, а саме: світло-коричневу куртку, зелені шорти та чорно-білі кросівки, які поміщено до спец. пакету НПУ QYH 0066594, слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.09.2024, на камуфляжну куртку, камуфляжні штани, білі кросівки, поміщені до спец. пакету НПУ QYH 0066593, які було вилучено 02.09.2024, під час здійснення обшуку затриманої особи ОСОБА_3 за адресою: м. Вінниця, вулиця Київська, 3, слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

На підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинувачених, в рівних частках, на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта: висновок експерта № СЕ-19/102-24/19350-АВ від 30.09.2024 в розмірі 3 183, 60 грн.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексуУкраїни.

Керуючись ст.ст. 50, 65-67, 71, 72, 75, 76 Кримінального кодексу України, ст.ст. 100, 124, 174, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 15 ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст. ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 14.09.2022 та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років, без конфіскації майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України, зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 02.09.2024 до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_3 у виді тримання під вартою залишити без змін та продовжити строк даного запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 15 ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені обов`язки.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 , скасувати, звільнивши його з-під варти негайно в залі суду.

На підставі ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України, зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 02.09.2024 по 21.02.2025 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 3 183 (три тисячі сто вісімдесят три) грн 60 коп.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.09.2024, на майно, яке було вилучено 02.09.2024 в ході проведення огляду місця події на відкритій ділянці місцевості за адресою: м. Вінниця, вулиця Київська, між будинками 52, 50, 54, а саме на: змив задньої частини колеса, який поміщено до паперового конверту НПУ, змив із ручки керма (ліва сторона), який поміщено до паперового конверту НПУ, змив із ручки керма (права сторона), який поміщено до паперового конверту НПУ, запаховий слід з правої сторона керма, який поміщено до спеціального пакету НПУ CRI 1043820, запаховий слід з лівої сторони керма, який поміщено до спеціального пакету НПУ CRI 1043796, порожню пляшку з-під пива, яку поміщено до паперового конверту, мотоцикл марки «VIPER» д.н.з. НОМЕР_3 - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.09.2024, на майно, яке вилучено 02.09.2024 під час затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, а саме: світло-коричневу куртку, зелені шорти та чорно-білі кросівки, які поміщено до спец. пакету НПУ QYH 0066594 - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.09.2024, на камуфляжну куртку, камуфляжні штани, білі кросівки, поміщені до спец. пакету НПУ QYH 0066593, які було вилучено 02.09.2024, під час здійснення обшуку затриманої особи ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_6 - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні - змив із задньої частини колеса, поміщений до паперового конверту НПУ, змив із ручки керма (ліва сторона), поміщений до паперового конверту НПУ, змив із ручки керма (права сторона), поміщений до паперового конверту НПУ, запаховий слід права сторона керма, поміщений до спец. пакету НПУ CRI 1043820, запаховий слід ліва сторона керма, поміщений до спец пакету НПУ CRI 1043796, порожню пляшку з-під пива, поміщену до паперового конверту, які, відповідно до постанови слідчого від 02.09.2024 визнані речовими доказами та постанови про поміщення речових доказів від 03.09.2024, квитанції № 1454 від 20.09.2024, передані до камери зберігання речових доказів відділу поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області - знищити.

Речові докази у кримінальному провадженні - камуфляжну куртку, камуфляжні штани, білі кросівки, поміщені до спец. пакету НПУ QYH 0066593, які, відповідно до постанови слідчого від 02.09.2024 визнані речовими доказами та постанови про поміщення речових доказів від 03.09.2024, квитанції № 1454 від 20.09.2024, передані до камери зберігання речових доказів відділу поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області - повернути власнику ОСОБА_3 .

Речові докази у кримінальному провадженні - світло-коричневу куртку, зелені шорти та чорно-білі кросівки, поміщені до спец. пакету НПУ QYH 0066594, які, відповідно до постанови слідчого від 02.09.2024 визнані речовими доказами та постанови про поміщення речових доказів від 03.09.2024, квитанції № 1454 від 20.09.2024, передані до камери зберігання речових доказів відділу поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області - повернути власнику ОСОБА_4 .

Речовий доказ у кримінальному провадженні - мотоцикл марки «VIPER» д.н.з. НОМЕР_3 , який, відповідно до постанови слідчого від 02.09.2024 визнаний речовим доказом та постанови про поміщення речових доказів від 03.09.2024, розписки від 02.09.2024, переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 - залишити власнику ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченим, потерпілій та прокурору.

Суддя