18.12.24 Справа № 469/64/18
1-кп/469/11/24
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року с-ще Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
захисник ОСОБА_4 (у режимі відеоконференцзв"язку)
обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Рудка Млинівського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , проживає у цивільному шлюбі, має 3 групу інвалідності, не працює, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Снігурівка Миколаївської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, проживає у цивільному шлюбі, на утриманні 3 неповнолітніх дітей, працює екскаваторником ТОВ "Ромстрой МЧС", інвалідності не має, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , фактично проживає в АДРЕСА_3 , раніше судимого 26 грудня 2011 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.382 КК України до позбавлення волі на один рік з іспитовим строком 1 рік; 21 серпня 2012 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до позбавлення волі на 1 рік 6 місяців, звільненого з місць позбавлення волі Ізяславської ВК Хмельницької області (№31) 10 червня 2014 року за відбуттям строку покарання,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3, 4 ст.185, ч.1 ст.263 КК України,-
встановив:
Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається
Обвинувачений ОСОБА_6 клопотання захисника підтримав, просив закрити кримінальні провадження у зв"язку з декриміналізацією діяння, від реалізації свого права на продовження судового розгляду у загальному порядку відмовився, наслідки закриття провадження з вказаної підстави зрозумілі.
Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.
Встановлені судом обставини
Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався
Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, статтю 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладено у новій редакції, відповідно до якої встановлена адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, тобто у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» на 01 січня 2018 року визначено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць) 1762 грн.
На 01 січня 2022 року розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць) становив 2481 грн.
Діюча на момент вчинення кримінального правопорушення, вказаного у обвинувальному акті, редакція ст.51 КУпАП встановлювала адміністративну відповідальність за викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто у десять разів менше, ніж з дати набрання чинності новою редакцією ст.51 КУпАП.
За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.
Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до ч.1 ст. 5 Кримінального кодексу України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Таким чином, положення Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, поширюються і на обвинуваченого, оскільки вони скасовують злочинність діяння, у вчиненні якого він обвинувачується.
Згідно з п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.
На підставі п.1-2 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, якщо підозрюваний, обвинувачений заперечує проти закриття за цією підставою.
Згідно з абз.5 ч.7 ст.284 КПК України, ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу, частиною третьою якої передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.
Оскільки судом встановлені підстави для закриття кримінального провадження, передбачені ч.2 ст.284 КПК України, та обвинувачений надав згоду на закриття кримінального провадження з цих підстав, кримінальне провадження підлягає закриттю судом.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.п.4-1 ч.1, ч.2 ст.284, ст.ст. 369, 372, 479-2 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Клопотання захисника ОСОБА_4 про закриття кримінальних проваджень задовольнити.
У іншій частині розгляд судової справи продовжити.
Ухвала в частині закриття провадження може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Березанський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Дата проголошення повного тексту ухвали 20 грудня 2024 року о 15.30 год.
Суддя: