УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року

м. Київ

Справа № 950/2762/23

Провадження № 51-1851 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Лебединського районного суду Сумської області від 13 лютого 2024 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 09 жовтня 2024 року щодо нього,

установив:

Відповідно до приєднаного до касаційної скарги судового рішення, за результатами розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 , Полтавський апеляційний суд залишив без зміни вирок Лебединського районного суду Сумської області від 13 лютого 2024 року, яким

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця рф, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, в останнє вироком Лебединського районного суду Сумської області від 10 січня 2018 року за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, яке він відбув,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Відповідно до змісту оскаржуваних судових рішень і встановлених судом першої інстанцій обставин, ОСОБА_4 визнано винуватим та засуджено за те, що він 08 серпня 2023 року приблизно о 00:55, перебуваючи на господарстві по АДРЕСА_2 , під час спільного вживання алкогольних напоїв та в подальшому через конфлікт з потерпілою ОСОБА_6 , умисно, із застосуванням ножа, наніс їй кілька ударів: в область черевної порожнини в ліве передпліччя, заподіявши останній своїми протиправними діями тілесні ушкодження - у вигляді різаної рани лівого передпліччя, яке є легким тілесним ушкодженням, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та проникаюче поранення черевної порожнини з пораненням шлунково-ободової зв`язки, яке є тяжким тілесним ушкодженням, небезпечним для життя.

У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд оскаржуваних судових рішень, вказуючи на неправильну правову кваліфікацію його дій. Вказує, що спричинив потерпілій тяжкі тілесні ушкодження через свою необережність, а тому вважає, що його дії необхідно було кваліфікувати за ст. 128 КК України. Вважає, що суд апеляційної інстанції, на зазначені доводи апеляційної скарги захисника, увагу не звернув та безпідставно залишив вирок без зміни.

Перевіривши доводи наведені у касаційній скарзі засудженого, колегія суддів касаційного суду не вбачає підстав для відкриття касаційного провадження з наведених у ній мотивів з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Фактичні обставини кримінального провадження були предметом оцінки судів першої та апеляційної інстанцій і вони перегляду у касаційному порядку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України, не підлягають. Неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження є підставами для скасування чи зміни відповідних судових рішень в апеляційному порядку, згідно з вимогами ст. 409 КПК України.

Отже вказані обставини належать до предмету перевірки суду апеляційної інстанції в межах вимог апеляційних скарг.

За змістом касаційної скарги засуджений фактично зазначає про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, які, на його думку, могли вплинути на правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині кваліфікації його дій.

Зазначені у касаційній скарзі доводи засудженого були предметом розгляду у суді апеляційної інстанції за скаргою захисника.

Відповідно до змісту ухвали апеляційного суду, не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції захисник ОСОБА_5 в інтересах засудженого подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок суду змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_4 з ч. 1 ст. 121 на ст. 128 КК України та призначити покарання в межах санкції статті.

За перевіркою доводів апеляційної скарги захисника, суд апеляційної інстанції встановив, що висновки місцевого суду про доведеність винуватості зсадженого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України ґрунтуються на об`єктивно з`ясованих обставинах, які підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду і оцінені за критерієм, визначеним ч. 1 ст. 94 КПК України.

Відхиляючи доводи захисника про недоведеність форми вини у виді умислу засудженого на заподіяння потерпілій ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, апеляційний суд зазначив в ухвалі про їх необґрунтованість.

Так, саму подію та спричинення тяжких тілесних ушкоджень засуджений під час судового розгляду не оспорював, проте вважав, що нанесені потерпілій тяжкі тілесні ушкодження були не безпосереднім наслідком заподіяння ним тілесних ушкоджень потерпілій, а результатом його необережних дій під час конфлікту з останньою.

Проте твердження засудженого про ненавмисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, апеляційний суд спростував усними та письмовими доказами, дослідженими у суді першої інстанції: показаннями потерпілої та даними судово медичної експертизи, відповідно до якої характер і локалізація тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілої відповідала механізму нанесення, продемонстрованому нею під час слідчого експерименту.

Крім того, апеляційний суд зазначив, що окрім проникаючого поранення черевної порожнини, засуджений наніс потерпілій ще одне ножове поранення в ліве передпліччя, яке він не заперечував.

Тобто спричинивши ножове поранення живота, засуджений не припинив свої дії, завдав іншого удару та після спричинення тілесних ушкоджень не намагався надати потерпілій допомогу.

Також апеляційний суд вказав, що тілесне ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини з ушкодженням шлунково-ободової зв`язки є проникаючим на значну глибину, понад 4 см, що підтверджувало завдання удару із достатньою силою, а отже виключало випадкове заподіяння поранення, як зазначав засуджений.

Тому, погодившись із висновками суду першої інстанції щодо встановлення форми вини у цьому провадженні, апеляційний не знайшов підстав для перекваліфікації дій засудженого ОСОБА_4 на ст. 128 КК України.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення вчиненого засудженим ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 121 КК України є правильною.

Відповідно до вимог ст. 419 КПК України в ухвалі апеляційного суду повинні бути зазначені мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, а також положення закону, яким він керувався. При залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

Колегія суддів погоджується з висновками наведеними в рішенні апеляційного суду щодо законності вироку, який обґрунтовано залишено апеляційним судом без зміни та вважає, що ухвала Полтавського апеляційного суду від 09 жовтня 2024 року відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи, що з доводів наведених у касаційній скарзі та наданої до неї копії судового рішення не вбачається підстав для задоволення скарги, колегія суддів касаційного суду дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження належить відмовити.

Керуючись вимогами п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на вирок Лебединського районного суду Сумської області від 13 лютого 2024 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 09 жовтня 2024 року щодо нього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_7