ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 948/612/24 Номер провадження 11-кп/814/1965/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою прокурора Карлівського відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 27 серпня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Вказаною ухвалою задоволено клопотання захисника адвоката ОСОБА_8 стосовно засудженого ОСОБА_7 про заміну покарання у виді позбавлення волі більш м`яким. Замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі строком 11 місяців 07 днів за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30.03.2023, більш м`яким у виді пробаційного нагляду на строк 11 місяців 07 днів , із залишенням додаткової міри покарання відносно засудженого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, раніше не судимого,

засудженого вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30.03.2023 за ч. 2 ст. 286-1 КК України до 2 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 5 років.

Приймаючи вказане рішення, суд зазначив, що враховуючи добросовісну поведінку засудженого під час розгляду кримінального провадження, а саме беззастережне каяття та відшкодування завданої шкоди потерпілому, а також зразкову поведінку засудженого під час відбуття покарання, суд уважає що ОСОБА_7 в результаті сумлінної поведінки та ставлення до праці став на шлях виправлення, ним вже відбуто 1/2 строку покарання призначеного за вчинення необережного тяжкого злочину, а тому суд дійшов висновку, що подання обґрунтоване і підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_8 про заміну покарання у виді позбавлення волі більш м`яким засудженому ОСОБА_7 .

Вказує, що судом при прийнятті рішення не було враховано що засуджений відбув лише рік від призначеного покарання за вчинення кримінального правопорушення-ДТП в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження, в установі не працевлаштований та має тільки три заохочення, тому заміна покарання у виді позбавлення волі більш м`яким без ізоляції від суспільства не відповідатиме меті покарання та не сприятиме його виправленню.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку прокурора, на підтримку поданої апеляційної скарги, засудженого та його захисника, перевірила матеріали судового провадження й особової справи, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що вона підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

За змістом ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є можливою за дотримання таких умов: відбування покарання лише у виді позбавлення чи обмеження волі; наявність певної, визначеної ч. 4 ст. 82 КК України, частини фактично відбутого покарання; наявність даних, які указують на те, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідні роз`яснення викладені у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26 квітня 2002 року, де зазначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Однак, на переконання колегії суддів, вказаних вимог кримінального закону суд першої інстанції не дотримався.

Розглядаючи клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким та задовольняючи його, суд посилався на те, що засуджений ОСОБА_7 відбув 1/2 строку покарання; має зразкову поведінку, на час розгляду клопотання в суді першої інстанції мав 3 заохочення, а тому суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_7 своїм ставленням до праці та поведінкою довів своє виправлення.

Поміж тим, судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_7 в установі виконання покарання не працевлаштований, характеризується посередньо, зарахований до програми диференційованого виховного впливу "Правова освіта" та при цьому програма не реалізована.

Колегія суддів бере до уваги, що станом на грудень 2024 року засуджений має 5 заохочень та не має стягнень, однак вважає за необхідне зауважити, що більшість заохочень отримані ОСОБА_7 саме у 2024 році, тобто за період що передує зверненню до суду з відповідним клопотанням, в той час як в установі виконнання покарань ОСОБА_7 перебуває з 04.08.2023.

На думку апеляційного суду, є відсутніми підстави для висновку про досягнення засудженим необхідного ступеню виправлення, що підтверджувало би доцільність заміни поарання у виді позбавлення волі більш м`яким.

При цьому усвідомлення засудженим наслідків вчиненого та визнання ним вини може свідчити про те, що останній стає на шлях виправлення, однак, є недостатнім для того, щоб впевнитися в тому, що він став на шлях виправлення та що покарання у виді пробаційного нагляду сприятиме позитивним змінам у його поведінці.

Колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання про заміну покарання більш м`яким враховуються у сукупності всі обставини за весь період перебування засудженого у виправній установі та дані, що характеризують особу засудженого вцілому.

За таких обставин, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 за весь період відбування покарання зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до виконання обов`язків засвідчив успішність процесу виправлення та заслуговує на заміну покарання більш м`яким, а тому у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України, підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала суду - скасуванню, а клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 - залишенню без задоволення у зв`язку з його необґрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Карлівського відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_9 - задовольнити.

Ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 27 серпня 2024 року про заміну засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_8 стосовно засудженого ОСОБА_7 про заміну покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, відмовити.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4