Справа № 357/1009/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Білоцерківського РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області подання начальника Білоцерківськго районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 18.07.2014 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.1 ст.190 КК України до 200 годин громадських робіт,

У С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло подання начальника Білоцерківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення від призначеного покарання у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 18.07.2014 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.1 ст.190 КК України до 200 годин громадських робіт.

В обґрунтування подання начальник районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області зазначила, що, строк давності виконання обвинувального вироку закінчився, згідно п.1 ч.1 ст. 80 КК України, а також існування в Кримінальному кодексі України цього виду звільнення від відбування покарання обумовлюється недоцільністю виконання обвинувального вироку, оскільки після спливу вказаних строків його виконання не може мати належного карального і превентивного впливу, а також тим, що засуджений ОСОБА_5 , у цей період не вчинив нового кримінального правопорушення, що свідчить про втрату ним суспільної небезпечності, тому просить суд вирішити питання про звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 18.07.2014 покарання у виді 200 годин громадських робіт у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Представник органу пробації у судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення подання не заперечував.

Суд, дослідивши подання, додані до нього матеріали, враховуючи думку прокурора та пояснення представника органу пробації, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.07.2014, ОСОБА_5 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт. Зазначений вирок суду набрав законної сили 18.08.2014.

19.09.2014 Білоцерківським МРМ КВІ розпочато першочергові розшукові заходи відносно ОСОБА_5 в ході проведення першочергових розшукових заходів встановити місце проживання не надалося можливим.

22.10.2014 Білоцерківським МРМ КВІ відносно ОСОБА_5 одночасно направлено подання на підставі ч. 2 ст. 40 КВК України до Білоцерківської прокурати для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України та подання до Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області, для проведення подальших розшукових заходів засудженого.

Ухвалою від 18.11.2014 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області оголошено розшук ОСОБА_5 .

Згідно витягу з кримінального провадження відносно ОСОБА_5 розпочато кримінальне провадження № 0000093 від 04.11.2014 за ч. 2 ст. 389 КК України.

07.04.2015 ОСОБА_5 , був розшуканий, поставлений на облік Білоцерківського МРМ КВІ, засудженому винесено застереження у вигляді письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності, а саме: за зміну місця проживання без відома органу пробації.

07.04.2015 ОСОБА_5 , вручено направлення для відбування громадських робіт з 08.04.2015 та копію вироку, роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, а також правові наслідки у разі ухилення від відбування покарання, що підтверджується особистим підписом засудженого.

Згідно довідки та наказу Білоцерківської міської ради ЖЕК №7 про прийняття для виконання громадських робіт та складеного графіку, що затверджений власним підписом засудженого, останній мав приступити з 14.04.2015, однак ОСОБА_5 не з`явився для відпрацювання громадських робіт.

08.05.2015 та 14.05.2015 ОСОБА_5 направлено виклики за місцем проживання, проте останній до Білоцерківського МРВ КВІ не з`явився.

19.05.2015 Білоцерківським МРМ КВІ направлено подання до Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області про здійснення приводу засудженого, однак працівниками міліції дане подання виконано не було.

03.06.2015 відносно ОСОБА_5 направлено клопотання до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області про вирішення питання про оголошення розшуку засудженого.

03.08.2015 Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду повторно оголошено розшук ОСОБА_5 .

Згідно довідки Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області від 20.12.2024 місцезнаходження ОСОБА_5 не встановлено.

Згідно витягу з ЄРДР вбачається, що кримінальне провадження № 0000093 від 05.11.2014 відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 389 КК України закрито на підставі ч. 1 ст. 284 КПК України.

З вимоги про судимість від 29.10.2024 вбачається, що ОСОБА_5 нового кримінального правопорушення не вчинив.

Кримінальне законодавство встановлює правило, згідно з яким звільненню від відбування покарання підлягають особи, відносно яких строки давності виконання обвинувального вироку закінчилися. Під давністю виконання обвинувального вироку розуміється сплив встановлених у законі строків з дня набрання чинності обвинувальним вироком, що виключає виконання призначеного судом покарання. Нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку передбачено ст. 80 КК України.

Згідно ст. 537, 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішується судом, який ухвалив вирок за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Вимогами ч. 1 ст. 80 КК України встановлено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Частинами 3 та 4 статті 80 КК України, встановлено, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Згідно висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24.12.2015) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дії або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.

Таким чином, єдиною та безумовною підставою для визнання особи такою, що ухиляється від виконання покарання, призначеного їй за вироком суду, є лише наявність обвинувального вироку суду, яким особа буде визнана винною саме в ухиленні від відбування покарання.

Таке правозастосування відповідає вимогам ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах подання відсутні дані про ухилення засудженого ОСОБА_5 , від відбування покарання та про вчинення ним нового кримінального правопорушення до закінчення строку давності то підстави вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався, відсутні.

Згідно вимог ст.152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст.80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Отже, враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.07.2014, факт ухилення ОСОБА_5 , від відбування покарання не встановлений вироком суду, кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 389 КК України - закрито, нові кримінальні правопрушення ОСОБА_5 не вчиняв, тому суд вважає, що подання про вирішення питання про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 , засудженого за вчинення кримінального правопорушення (проспупку), передбаченого ч.1 ст. 190 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Подання начальника Білоцерківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.07.2014 за ч.1 ст. 190 КК України, у виді громадських робіт на строк 200 годин, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_6