Справа № 489/536/25
Провадження № 1-кп/489/619/25
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

17 березня 2025 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва матеріали кримінального провадження №0000232 від 30.09.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.114-2 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

17 березня 2025 року до суду надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 29.03.2025.

Прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Обвинувачений та його захисник заперечили проти клопотання прокурора, вважаючи, що відносно обвинуваченого можливо застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши учасників судового провадження, суд дійшов таких висновків.

Ухвалою слідчого судді від 07.10.2024 відносно обвинуваченого ОСОБА_3 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого продовжено ухвалою від 03.12.2024 до 31.01.2025.

Ухвалою від 29.01.2025 у підготовчому судовому засіданні відносно обвинуваченого ОСОБА_3 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 29.03.2025.

У клопотанні про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підтриманому прокурором у судовому засіданні, зазначено, що продовжують існувати ризики переховування від суду, перешкоджання кримінальному провадженню та продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується особа, які існували при застосуванні запобіжних заходів. Менш суворий запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, суд бере до уваги ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке відноситься до особливо тяжких злочинів, особу обвинуваченого, необхідність уникнення визначених ст. 177 КПК України ризиків.

Сам факт подання до суду обвинувального акта та те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні відповідного кримінального правопорушення є свідченням обґрунтованості підозри.

Судом встановлено, що на даний час продовжують існувати передбачені ст. 177 КПК України ризики переховування від суду, перешкоджання кримінальному провадженню та продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується особа, які існували при застосуванні запобіжного заходу.

Необхідність застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу обумовлюється тяжкістю кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким, відсутністю постійного джерела доходу та членів сім`ї на утриманні. Обвинувачений має проросійські погляди та може переховуватись на непідконтрольній території. Маючи антиукраїнську позицію та підтримуючи злочинні дії держави-агресора, обвинувачений може вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення проти основ національної безпеки України.

Нових ризиків прокурор не навів, проте з часу застосування до обвинуваченого запобіжного заходу не могли виникнути нові ризики, а вже існуючі є суттєвими та такими, що не дають достатніх підстав обрати суду на даному етапі судового провадження інший, більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, зокрема, ст. 114-2 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Таким чином, керуючись положеннями ст. 331 КПК України, суд вважає необхідним продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів.

Враховуючи абзац 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не визначає розмір застави.

Керуючись статтями 177, 183, 314 -316, 372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів до 15.05.2025 включно, без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Строк дії ухвали в частині строку тримання під вартою до 15.05.2025.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення та в частині продовження строку запобіжного заходу може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1