Справа № 274/7712/24
Провадження № 1-кс/0274/79/25
"07" січня 2025 р. м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,
06.01.2025 старший слідчий СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 звернувся із клопотанням, у якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покласти на нього наступні обов`язки:прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з представником потерпілого ОСОБА_7 та свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .
Обставини, на які посилається особа, яка подала клопотання
27.12.2024 ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 246 КК України.
Необхідність застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання мотивовано наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом неявки чи несвоєчасної явки до органу досудового розслідування та (або) суду, незаконно впливати на представника потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Процедура, позиції учасників провадження
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав наведених у ньому.
Підозрюваний відмовився від надання пояснень.
Захисник адвокат ОСОБА_5 не заперечив проти застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання. Просив лише не встановлювати обов`язку не залишати населений пункт без дозволу слідчого, прокурора чи суду, оскільки незрозуміло як буде отримуватись дозвіл виїхати із населеного пункту. Крім того, в силу своєї роботи підозрюваний потребує необхідності частого виїзду за межі селища Гривахи.
Кримінально-процесуальне законодавство
Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання, зокрема, таким ризикам, як переховування від органів досудового розслідування чи суду, незаконного впливу на свідків.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, перелік яких встановлено пунктами 1- 5 частини першої статті 177 КПК.
За положеннями статті 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка та висновки
27.12.2024 слідчим Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 246 КК України.
Відповідно до пред`явленої підозри, досудовим розслідування встановлено, що згідно із ст. 1 Лісового кодексу України, під поняттям «Ліс» розуміється тип природних комплексів (екосистема), у якому поєднуються переважно деревна та чагарникова рослинність з відповідними ґрунтами, трав`яною рослинністю, тваринним світом, мікроорганізмами та іншими природними компонентами, що взаємопов`язані у своєму розвитку, впливають один на одного і на навколишнє природне середовище. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.
Відповідно до ст. 2 Лісового кодексу України, лісові відносини, це суспільні відносини, які стосуються володіння, користування та розпоряджання лісами і спрямовуються на забезпечення охорони, відтворення та стале використання лісових ресурсів з урахуванням екологічних, економічних, соціальних та інших інтересів суспільства. Об`єктом лісових відносин є лісовий фонд України та окремі лісові ділянки. Суб`єктами лісових відносин є органи державної влади, органи місцевого самоврядування, юридичні особи та громадяни, які діють відповідно до Конституції та законів України.
Частиною 1 статті 4 Лісового кодексу України визначено, що до лісового фонду України належать усі ліси на території України незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, у тому числі лісові ділянки, захисні насадження лінійного типу площею не менше 0,1 гектара, інші лісовкриті землі.
Згідно із ч. 1 ст. 6 Лісового кодексу України, лісовими ресурсами є деревні, технічні, лікарські та інші продукти лісу, що використовуються для задоволення потреб населення і виробництва та відтворюються у процесі формування лісових природних комплексів.
Статтею 7 Лісового кодексу України визначено, що ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи.
Відповідно до ст. 65 Лісового кодексу України, використання лісових ресурсів може здійснюватися в порядку загального і спеціального використання.
Статтю 66 Лісового кодексу України (Загальне використання лісових ресурсів) визначено, що громадяни мають право в лісах державної та комунальної власності, а також за згодою власника в лісах приватної власності вільно перебувати, безоплатно без видачі спеціального дозволу збирати для власного споживання дикорослі трав`яні рослини, квіти, ягоди, горіхи, гриби тощо, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України.
Статтю 67 Лісового кодексу України (Спеціальне використання лісових ресурсів) визначено, що у порядку спеціального використання можуть здійснюватися такі види використання лісових ресурсів: 1) заготівля деревини; 2) заготівля другорядних лісових матеріалів; 3) побічні лісові користування; 4) використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей, потреб мисливського господарства, проведення науково-дослідних робіт.
Законодавством України можуть передбачатися й інші види спеціального використання лісових ресурсів. Спеціальне використання лісових ресурсів здійснюється в межах лісових ділянок, виділених для цієї мети. Порядок та умови здійснення спеціального використання лісових ресурсів встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 1 ст. 68 Лісового кодексу України, спеціальне використання лісових ресурсів здійснюється на лісових ділянках, які виділяються для цієї мети, без надання земельних ділянок.
Згідно із ст. 69 Лісового кодексу України, спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. Спеціальний дозвіл на заготівлю деревини в порядку рубок головного користування видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства. Спеціальний дозвіл на інші види спеціального використання лісових ресурсів видається власниками лісів або постійними лісокористувачами. На виділених лісових ділянках можуть використовуватися лише ті лісові ресурси і лише для цілей, що передбачені виданим спеціальним дозволом. Спеціальний дозвіл видається власниками лісів або постійними лісокористувачами у встановленому порядку також на проведення інших рубок та робіт, пов`язаних і не пов`язаних із веденням лісового господарства.
Разом з тим, порушуючи вищевказані вимоги законодавства, у невстановлений слідством день та час, але не пізніше 27.09.2024, ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом та метою, з метою власного незаконного збагачення шляхом здійснення незаконної порубки дерев та їх подальшого відчуження, маючи у своєму володінні автомобільну техніку вантажний автомобіль марки «КРАЗ 250», із встановленим маніпулятором, д.н.з. НОМЕР_1 , вантажний автомобіль марки «MAN», д.н.з. НОМЕР_2 з причепом до нього марки «BODEX», д.н.з. НОМЕР_3 та бензинові пили марки «STIHL MS880» та «STIHL MS661», що належать його дочці ОСОБА_13 , які можна використати як знаряддя та засоби для вчинення злочину у виді незаконної порубки дерев, вступив у злочинну змову з ОСОБА_14 про здійснення незаконної порубки дерев породи «Тополя чорна» у лісових насадженнях на території Ружинської селищної територіальної громади Бердичівського району Житомирської області, без наявності відповідного спеціального дозволу (лісорубного квитка), отриманого відповідно до законодавства в галузі Лісового права.
Після чого, ОСОБА_4 , взявши на себе роль організатора у вчиненні злочину, у невстановлений слідством день та час, але не пізніше 27.09.2024, з метою реалізації вказаного вище злочинного умислу, зайнявся пошуком лісових насаджень на території Ружинської селищної територіальної громади Бердичівського району, Житомирської області, у яких можна було б провести незаконну порубку, для чого скористався допомогою місцевих мешканців ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які не усвідомлювали його протиправних дій та не були обізнані із його злочинним умислом, з допомогою яких він підшукав сім дерев породи «Тополя чорна», що знаходилися у лісопосадці за межами населеного пункту селища Ружин Бердичівського району, Житомирської області, яка відноситься до лісової ділянки кварталу 119 виділ 16 Дочірнього підприємства «Коростишівський лісгосп АПК» Житомирського обласного комунального агропромислового підприємства «Житомироблагроліс» Житомирської обласної ради (надалі в тексті ДП «Коростишівський лісгосп АПК»).
У подальшому, з метою реалізації вищевказаного злочинного умислу, ОСОБА_4 , у невстановлений слідством день та час, але не пізніше 27.09.2024, довів до відома ОСОБА_14 місцезнаходження вищевказаних виявлених ним дерев породи «Тополя чорна», незаконну порубку яких необхідно було здійснити та надав для виконання зазначеного злочинного плану необхідні знаряддя та засоби для вчинення злочину вантажний автомобіль марки «КРАЗ 250», із встановленим маніпулятором, д.н.з. НОМЕР_1 , вантажний автомобіль марки «MAN», д.н.з. НОМЕР_2 з причепом до нього марки «BODEX», д.н.з. НОМЕР_3 та бензинові пили марки «STIHL MS880» та «STIHL MS661», тим самим організував вчинення кримінального правопорушення.
27.09.2024, у невстановлений слідством час, ОСОБА_14 , реалізуючи вищевказаний злочинний умисел, залучивши до здійснення незаконної порубки дерев найманих осіб ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які не усвідомлювали злочинних намірів ОСОБА_4 та ОСОБА_14 та не були обізнані із їх злочинним планом, прибув із отриманими від ОСОБА_4 знаряддями і засобами для вчинення злочину, у лісову ділянку кварталу 119 виділ 16 ДП «Коростишівський лісгосп АПК», що знаходиться на території Ружинської селищної територіальної громади Бердичівського району, Житомирської області, де, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, порушуючи порядок і правила використання лісових ресурсів, без належного оформлення у встановленому законом порядку спеціального дозволу на заготівлю деревини (лісорубного квитка), використовуючи зазначених вище найманих осіб, узгоджуючи межі свого злочинного умислу щодо кількості незаконної порубки дерев із ОСОБА_4 , здійснив незаконну порубку семи дерев породи «Тополя чорна» та суміжних дерев породи «Клен» в кількості 19 шт., породи «Акація» в кількості 5 шт. та пошкодив, шляхом зламу, дерева породи «Клен» та «Акація» в загальній кількості 13 шт., внаслідок чого ДП «Коростишівський лісгосп АПК» та Ружинській селищній територіальній громаді спричинено тяжкі наслідки у виді заподіяння екологічної шкоди в розмірі 687495,3 грн.
Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у незаконній порубці дерев, вчиненій за попередньою змовою групою осіб у виді організатора, що спричинило тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 246 КК України.
Вказаним кримінальним правопорушенням потерпілим завдано екологічну шкоду в сумі 687495,3 грн.
Згідно інформації про особу, наданої Державною міграційною службою України, місцем проживання/ перебування ОСОБА_4 зазначено: АДРЕСА_1 .
Згідно листа Зеленогірської селищної ради від 30.12.2024 ОСОБА_4 на території Зеленогірської селищної ради зареєстрований та не проживає тривалий час.
Інші характеризуючи дані на ОСОБА_4 до клопотання не долучені.
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії вірогідними, з огляду на покарання, яке може загрожувати підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, а це позбавлення волі на строк від 5 до 7 років. Доказів про міцні соціальні зв`язки за місцем проживання підозрюваного не надано. Також слідчий суддя враховує, що вчиненим кримінальним правопорушенням спричинено матеріальну шкоду на суму 687 495, 3 грн.
Прокурором також доведеного ризик незаконного впливу на представника потерпілого ОСОБА_7 , оскільки останній повідомив про факт скоєння кримінального правопорушення, а отже підозрюваний, маючи відомості про місце проживання та номер телефону представника потерпілого, зможе незаконно на нього впливати, з метою зміни показань.
Ризик незаконного впливу на свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні не доведений. До клопотання долучено протоколів допиту цих свідків. Тому встановити чи можливий вплив підозрюваного на зазначених у клопотанні свідків, як і того, що ці особи мають статус свідків у кримінальному провадженні - неможливо.
Ризики можливого перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином шляхом неявки чи несвоєчасної явки до органу досудового розслідування та (або) суду, а також вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення не доведено доказами. Фактів, які б свідчили про неявку чи несвоєчасну явку підозрюваного до слідчого не встановлено.
Тому, враховуючи доведеність обґрунтованої підозри та ризиків переховування від органу досудового розслідування чи суду, незаконного впливу на представника потерпілого ОСОБА_7 , є необхідним застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.
Також слідчий суддя враховує, що захисник підозрюваного проти застосування такого запобіжного заходу не заперечив, окрім як покладення на підозрюваного обов`язку не відлучатися із населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені ч. 5 та ч. 6 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.
Клопотання захисника про виключення обов`язку не відлучатися підозрюваному із селища Глеваха Фастівського району Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду слідчий суддя відхиляє, як необґрунтоване. Слідчий суддя не встановив, що у підозрюваного можуть виникнути складнощі із отриманням дозволу для того, щоб відлучитися із населеного пункту, де він фактично проживає та працює. Покладення такого обов`язку на підозрюваного гарантуватиме його належну процесуальну поведінку.
Таким чином, слідчий суддя покладає на підозрюваного обов`язки, вказані у клопотанні у межах строку досудового розслідування, з виключенням обов`язку утримуватися від спілкування з свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .
Керуючись статтями 3, 176-179, 194, 371, 372 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Клопотання старшого слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком до 27.02.2025 такі обов`язки:
прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;
не відлучатися із селища Глеваха Фастівського району Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
утримуватися від спілкування з представником потерпілого ОСОБА_7 .
У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.
Підозрюваному під розпис повідомити покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ Бердичівського районного відділу поліції ГУ Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_6 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1