Справа № 643/333/25
Провадження № 1-кс/643/220/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2025 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду у м. Харкові в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 представника ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 від 31.12.2024 про закриття кримінального провадження № 0000420 від 09.06.2022, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , представник ОСОБА_4 , звернувся до суду з скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 від 31.12.2024 про закриття кримінального провадження № 0000420 від 09.06.2022 в обґрунтування якої зазначив, що досудове розслідування триває більш ніж 2,5 роки, проте заявник досі залишається не допитаним, матеріали кримінального провадження для ознайомлення останньому не надаються, заявлені ОСОБА_4 свідки не допитані, чисельні клопотання заявника не розглядаються, тоді як у останнього є речові, у тому числі електронні, докази вчиненого відносно нього злочину.

Отже, слідчим не вжито всіх можливих та необхідних заходів, не використано всіх передбачених законом процесуальних можливостей для повного з`ясування обставин кримінального правопорушення, наявним доказам не дана належна оцінка, в наслідок чого винесено передчасне та незаконне рішення про закриття кримінального провадження у виді постанови від 31.12.2024, яку скаржник просить скасувати.

В суді ОСОБА_3 підтримав доводи скарги і просив її задовольнити.

Слідчий надав слідчому судді матеріали кримінального провадження та заяву про розгляд скарги у свою відсутність, в якій просила відмовити у задоволенні скарги.

Слідчий суддя, розглянувши скаргу, встановив наступне: Другим слідчим відділом слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованим у м. Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000420 від 09.06.2022 за ч. 1 ст. 146-1, ч. 2 ст. 365 КК України.

Підставою для початку досудового розслідування послужили заяви ОСОБА_4 про його незаконне затримання та подальше утримання без відповідного рішення суду, вчинене працівниками СБУ.

Під час досудового розслідування виконано наступні слідчі дії: допитано як свідків ОСОБА_4 , працівників Управління СБУ в Харківській області, які, за твердженням ОСОБА_4 , приймали участь у його незаконному затриманні та подальшому утриманні, працівників КП «Харківські теплові мережі» філії ТЕЦ-3.

До матеріалів цього кримінального провадження долучено матеріали кримінального провадження № 0000179 від 17.03.2022, у якому відносно ОСОБА_4 складено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 111 КК України, за результатом розгляду якого Київським районним судом м. Харкова ухвалено вирок від 17.02.2023 та ОСОБА_4 призначене покарання у виді 15 років позбавлення волі (вирок не набрав законної сили, перебуває на апеляційному перегляді), допитаний як свідок слідчий, який здійснював досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Як вбачається з оскаржуваної постанови слідчий дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях співробітників УСБУ в Харківській області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 146-1 КК України.

В оскаржуваній постанові слідчий приводить показання ОСОБА_4 про те, що 15.03.2022 останній перебував на території КП «Харківські теплові мережі» філії «ТЕЦ-3» за адресою м. Харків, вул. Енергетична, 3, де, приблизно о 19:00 - 20:00, із застосуванням фізичної сили був затриманий групою осіб у військові формі та доставлений до приміщення Київського районного відділу поліції у м. Харкові. У приміщенні цього відділу поліції, піддаючись фізичному та психічному впливу, ОСОБА_4 перебував понад тиждень, після чого був доставлений до СІЗО у м. Дніпрі зі слідами тілесних ушкоджень.

Постанова містить посилання й на показання співробітників УСБУ в Харківській області про те, що останні, як мінімуму у складі трьох осіб, 15.03.2022 дійсно перебували на території КП «Харківські теплові мережі» філії «ТЕЦ-3», де запросили ОСОБА_4 до слідчого СБУ до приміщення Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області (колишній Київський райвідділ поліції м. Харкова) для проведення бесіди з приводу можливої колабораційної діяльності ОСОБА_4 , на що останній люб`язно погодився. При цьому до ОСОБА_4 заходи фізичної сили не застосовувались.

Аналізуючи у сукупності показання ОСОБА_4 та працівників управління СБУ в Харківській області слідчий зазначає, що показання ОСОБА_4 не знайшли свого об`єктивного підтвердження під час досудового розслідування, в ході якого не вдалося довести, що працівники УСБУ в Харківській області застосовували до ОСОБА_4 заходи фізичного примусу, незаконно затримали його та безпідставно утримували до обрання запобіжного заходу.

Зазначений висновок, на думку слідчого судді, є передчасним, так як ґрунтується на результатах поверхневого, не повного та не об`єктивного розслідування.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження, насамперед, є захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного і неупередженого розслідування і судового розгляду.

Частиною 4 ст. 38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Зазначених норм слідчим не дотримано, проведене досудове розслідування не можна вважати ефективним, а постанову про закриття кримінального провадження законною з погляду на таке: в оскаржуваній постанові слідчий робить аналіз обмеженому колу доказів, навіть в порівнянні з тими, які зібрані під час досудового розслідування та долучені до матеріалів кримінального провадження.

Так, матеріали кримінального провадження містять протоколи допиту свідків працівників КП «Харківські теплові мережі» філії ТЕЦ-3, які фактично підтвердили, що ОСОБА_4 був саме затриманий, а не запрошений до правоохоронного органу, проте цим показанням слідчий оцінки не дає.

До матеріалів кримінального провадження долучена довідка ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4» з якої вбачається що в день доставлення ОСОБА_4 до установи 22.03.2024 у останнього виявлено тілесні ушкодження, проте й ця обставина залишилась поза увагою слідчого.

Також слідчий суддя має констатувати незаконність дій слідчого під час розгляду численних заяв/клопотань ОСОБА_4 щодо визнання останнього потерпілим. По перше, такі заяві здебільшого розглядались з порушенням норм КПК України на підставі норм Закону України «Про звернення громадян», що є неприпустимим у кримінальному провадженні; по друге, слідчі судді двічі у своїх ухвалах за результатами оскарження постанов слідчого про відмову у задоволенні відповідних клопотань ОСОБА_4 вказували на помилковість та незаконність таких постанов слідчого.

З цього приводу слід зазначити, що відповідно до ч. ст. 55 КПК України лише за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що … заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим… .

Кримінальне провадження розслідується за фактами перевищення влади або службових повноважень працівникам правоохоронного органу та незаконного позбавлення волі, вчинених відносно ОСОБА_4 . Отже є цілком очевидним, що вказані дії, вчиненні відносно будь-якої особи, беззаперечно є такими, що завдають, щонайменше, моральної шкоди такій особі.

Не дивлячись на те, що родовим об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України є службова та професійна діяльність, це не заначить, що даним кримінальним правопорушенням не може бути завдана моральна, фізична або майнова шкода конкретній особі. При цьому кримінальне правопорушення, передбачене ст. 146-1 КК України, вчиняється безпосередньо проти волі, честі та гідності особи.

Приймаючи рішення про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим слідчий штучно створює умови, за яких останній не може реалізувати повний перелік прав у кримінальному провадженні.

Також слід зазначити, що у кримінальному провадженні слідчому неодноразово надавались вказівки (в порядку ст. 36 КПК України), проте останні залишаються не виконаними. Насамперед, в частині з`ясування обставин щодо перебування ОСОБА_4 в період з 15.03.2022 по 22.03.2022 в приміщенні Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області, підстав та умов такого перебування.

За вказаних обставин твердження слідчого про відсутність складу кримінального правопорушення в діях осіб, на яких вказує ОСОБА_4 , слід вважати передчасним, досудове розслідування не можна вважати повним та ефективним, а оскаржувану постанову законною і обґрунтованою, отже постанова слідчого має бути скасована.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення дію чи бездіяльність слідчого постановляється ухвала, крім іншого, про скасування рішення слідчого.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 376, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 , на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 від 31.12.2024 про закриття кримінального провадження № 0000420 від 09.06.2022 задовольнити та скасувати зазначену постанову.

Матеріали кримінального провадження № 0000420 від 09.06.2022 повернути до Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, для продовження досудового розслідування.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 20.01.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1