справа № 489/5005/17
провадження №1-кп/489/61/24
УХВАЛА

про звільнення від кримінальної відповідальності

та закриття кримінального провадження

17 грудня 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, не судимого, із середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Миколаєва, не судимої, із вищою освітою, не працюючої, одруженої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

встановив:

Згідно зміненого прокурором обвинувального акту ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, скоєного за наступних обставин.

08.08.2017 приблизно о 02:00 годині (точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (кримінальне провадження відносно якого закрито ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 14.11.2024 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із смертю обвинуваченого), у порушення конституційного права кожного на недоторканість житла чи іншого володіння особи, всупереч вимогам ст.30 Конституції України, яка гарантує кожному громадянину недоторканність володіння особи, та не допускає проникнення до нього не інакше як за вмотивованим рішенням суду, маючи умисел на незаконне проникнення до кіоску «Табак», що знаходячись на перехресті вул.Миколаївської та вул.Театральної в м.Миколаєві, що належить на праві володіння ТОВ «ТД-Мережа», не маючи на те законних підстав, усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом віджимну ролету, незаконно проникли до вказаного кіоску.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Прокурор звернулася до суду з клопотанням про звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінченням строків давності.

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 клопотання прокурора підтримали та просили звільнити їх від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити.

Потерпілий в судове засідання представника не направив, що не перешкоджає розгляду клопотання.

Вислухавши присутніх учасників процесу та враховуючи, що обвинувачені не наполягали на розгляді клопотання про звільнення їх від кримінальної відповідальності за участі захисника, участь якого не обов`язковою в даному кримінальному провадженні, суд дійшов наступного.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 , ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, вчиненого 08.08.2017.

За вимогами ч.1 ст.162 КК України незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, незаконне проведення в них огляду чи обшуку, а так само незаконне виселення чи інші дії, що порушують недоторканність житла громадян, караються штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Відповідно до ч.2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 162 КК України, відноситься до проступку.

Пунктом 2 ч.1 ст.49 КК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

З дня вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, минуло більш як п`ять років, стороною обвинувачення не надано суду доказів того, що обвинуваченні вчинили інше кримінальне правопорушення чи ухилялись від досудового розслідування або суду, а обвинувачені не заперечують проти закриття кримінального провадження із нереабілітуючих підстав.

Таким чином, суд, встановивши наявність усіх підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, та отримавши згоду обвинувачених на звільнення їх від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінченням строку давності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, роз`яснивши обвинуваченим про закриття провадження з нереабілітуючих підстав, вважає за необхідне звільнити обвинувачених від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.162 КК України, на підставі ст. 49 цього Кодексу у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження в цій частині на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

У кримінальному провадженні ТОВ «ТД-Мережа» до обвинувачених заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1242,00 грн.

Так як відповідно до вимог ст.129 КПК України вирішення цивільного позову можливе тільки при ухваленні судом вироку, постановлені ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, цивільний позов ТОВ «ТД-Мережа» підлягає залишенню без розгляду.

Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

В кримінальному провадженні ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 22.09.2017 відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із альтернативним запобіжним заходом - внесенням застави в розмірі 33680,00 грн.

09.10.2017 ОСОБА_7 сплатив на депозитний рахунок ГУДСА України за ОСОБА_4 заставу в розмірі 33680,00 грн., внаслідок чого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою втратив свою силу.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 22.09.2017 відносно ОСОБА_3 було обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із альтернативним запобіжним заходом - внесенням застави в розмірі 134720,00 грн., який ухвалою цього суду від 12.04.2018 змінено на домашній арешт.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 26.06.2018 обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту змінено на тримання під вартою, який ухвалою цього суду від 25.03.2019 змінено на домашній арешт, який в останнє був продовжений ухвалою суду від 30.08.2019 строком на два місяці до 30.10.2019 і надалі не продовжувався.

Керуючись ст.ст. 49, 285, 372 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строку давності, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строку давності, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Кримінальне провадження № 0002680 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 162 КК України закрити.

Скасувати встановлений відносно ОСОБА_4 ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 22.09.2017 запобіжний захід у вигляді застави.

Повернути заставодавцю ОСОБА_7 внесені за ОСОБА_4 на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22.09.2017 грошові кошти в рахунок застави в сумі 33680,00 грн. (тридцять три тисячі шістсот вісімдесят гривень 00 коп.) відповідно до квитанції ПриватБанку № 0.0.865743373.1 від 09.10.2017.

Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД-Мережа» про відшкодування майнової шкоди залишити без розгляду.

Речові докази та процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1