УХВАЛА

Справа № 621/4605/24

Провадження 1-кс/621/812/24

23 грудня 2024 року м. Зміїв Харківської області

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення від 13.12.2024,

ВСТАНОВИВ:

20.12.2024 до Зміївського районного суду Харківської області надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення від 13.12.2024.

В обґрунтування скарги зазначено, що 13.12.2024 скаржником подано до Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 382 Кримінального кодексу України, однак відомості до ЄРДР за цією заявою внесені не були, витяг з ЄРДР заявнику не надано. Враховуючи викладене, ОСОБА_5 просить зобов`язати уповноважену особу Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою від 13.12.2024 та витребувати з відділу поліції Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області матеріали за його заявою від 18.11.2024 року (ЄО №8372) (а.с.1-2)

До скарги заявником надано:

- копію заяви про вчинення кримінального правопорушення від 13.12.2024 (а.с 3).

Ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 20.12.2024 скаргу призначено до розгляду за участю скаржника та уповноваженої особи, витребувано з СВ ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області матеріали за заявою від 18.11.2024 року, ЄО №8372.

На виконання ухвали слідчого судді від 20.12.2024 з відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області надано копію витягу з ЄРДР №0000183 від 04.12.2024 за ч.1 ст.129 КК України, що внесено на підставі ухвали слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 27.11.2024 року по справі № 621/4320/24.

В судовому засіданні скаржник підтримав скаргу та наполягав на її задоволенні. Вказав, що звертався до відділу поліції з заявою щодо вчинення злочину стосовно нього за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 статті 129 КК України, однак відомості до ЄРДР внесено не було. Ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 27.11.2024 року по справі № 621/4320/24 було задоволено його скаргу на дії уповноважених осіб відділу поліції та зобов`язано внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Однак, поліцейські злісно не виконали рішення суду та не надали йому Витяг з ЄРДР, хоча в подальшому до нього приїжджав поліцейський та проводив дізнання з приводу поданої заяви. 13 грудня 2024 року він звернувся до Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області з заявою про вчинення співробітниками поліції кримінального правопорушення, передбаченого статтею 382 Кримінального кодексу України, однак йому було повідомлено, що ухвала слідчого судді виконана, та надано копію витягу з ЄРДР за заявою від 18.11.2024 року. Повідомлення про злочин, вчинений поліцейськими за ознаками статті 382 КК України, до ЄРДР внесено не було.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, зазначивши, що на виконання ухвали слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 27.11.2024 внесено відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 18.11.2024, що підтверджується витягом з ЄРДР №0000183 від 04.12.2024 за ч.1 статті 129 КК України. При зверненні скаржника до прокуратури йому був вручений відповідний Витяг, однак ОСОБА_5 подав заяву про вчинення злочину, передбаченого статтею 382 КК України. Оскільки проведеною прокурором перевіркою не встановлено обгрунтованих обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення за ст.382 КК України, заявнику в той же день, 13.12.2024 року направлено відповідь №63/2-5749-24 про прийняте рішення.

Дослідивши доводи скарги та докази, подані на її обґрунтування, оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, слідчий суддя зазначає наступне:

Згідно статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно статті 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; презумпція невинуватості та забезпечення вини; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; диспозитивність; а також забезпечення права на захист.

Згідно ч.1 статті 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування встановлено статтями 303-308 КПК.

Згідно п.1 ч.1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора як бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно статті 304 КПК України, скарги на бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту вчинення дії або бездіяльності.

Відповідно до ч.1 статті 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до ч.1 статті 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена (п. 1.3 Узагальнень про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, які містяться у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №9-49/0/4-17 від 12.01.2017).

Частиною 1 статті 2 Кримінального кодексу України встановлено, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Згідно статті 11 Кримінального кодексу України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Таким чином, заява, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення повинна містити у собі перелік мінімально допустимих ознак (ознаку), які дозволяють відрізняти їх від будь-яких інших заяв чи повідомлень, не тільки за формою, але й за змістом.

Колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у постанові від 30.09.2021 (справа №556/450/18) зазначено, що «слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення…».

Частиною 1 статті 36, ч.5 статті 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

З матеріалів скарги вбачається, що заява ОСОБА_5 від 13.12.2024 року про вчинення кримінального правопорушення за ознаками статті 382 Кримінального кодексу України розглянута по суті прокурором Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_6 , обставин, що свідчать про невиконання судового рішення, прокурором не встановлено, в зв`язку з чим підстави для внесення відомостей до ЄРДР - відсутні.

Згідно ч.3 статті 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, ч. 5 ст. 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», завданням слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою.

Враховуючи, що уповноваженою особою відділу прокуратури розглянуто заяву скаржника від 13.12.2024 року та прийнято рішення в межах компетенції, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість скарги та відмову у її задоволенні.

Керуючись статтями 303, 304, 306-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення від 13.12.2024 - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а особами, які не були присутні під час її оголошення з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 24.12.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1