УХВАЛА

Справа № 569/1413/25

1-кс/569/1440/25

20 лютого 2025 року

Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне клопотання старшого слідчий в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області підполковник поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: с. Речиця Брестської області, білорусь, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області підполковник поліції ОСОБА_4 за погодженням із заступником начальника відділу Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України.

В обґрунтування клопотання вказав, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000064 від 17.01.2025, внесено відомості за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України.

З клопотання вбачається, що ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у період з 21.01.2025 по 23.01.2025, в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, переслідуючи корисливі мотив і мету, направлені на отримання грошової винагороди, достовірно знаючи про тимчасові обмеження щодо виїзду військовозобов`язаних чоловіків з території України, організували незаконне переправлення через державний кордон України громадян України призовного віку ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які мали намір незаконно перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску, у воєнний час за грошову винагороду, не зважаючи на діючі обмеження воєнного стану.

Так, 21 січня 2025 року, приблизно о 16 год. 27 хвилин, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , надав пораду ОСОБА_10 та ОСОБА_9 щодо незаконного перетину державного кордону України та роз`яснив, що вони можуть безперешкодно перетнути державний кордон України у період дії воєнного стану, в напрямку республіки білорусь, заплативши за одну особу 9000 доларів США. При цьому, ОСОБА_8 повідомив, що невстановлена досудовим розслідуванням особа забере ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в м. Сарни Сарненського району Рівненської області та забезпечить їх переїзд невстановленим досудовим розслідуванням транспортом до с. Старе Село Сарненського району Рівненської області. Також, ОСОБА_8 роз`яснив, що перетин державного кордону України буде здійснено пішки поза офіційними пунктами пропуску в напрямку республіки білорусь, де на ОСОБА_10 та ОСОБА_9 буде чекати невстановлена досудовим розслідуванням особа, яка в подальшому за 300 доларів США здійснить їх переправлення до кордону з Польщею.

В подальшому, того ж дня, приблизно о 17 го.55 хв. ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 приїхали до магазину «Гранат», що знаходиться в с. Люхча Сарненського району Рівненської області, де, відповідно до попередньої домовленості, зустрілися із ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . Під час зустрічі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 провели інструктаж та довели до ОСОБА_10 та ОСОБА_9 що вони можуть безперешкодно перетнути державний кордон України у період дії воєнного стану, в напрямку республіки білорусь, заплативши за одну особу 7000 доларів США безпосередньо перед перетином кордону. При цьому, запевнили, що вони не вперше організовують незаконне переправлення осіб через державний кордон України, а також підтвердили слова ОСОБА_8 щодо схеми незаконного переправлення. При цьому, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вказали прибути ОСОБА_10 та ОСОБА_9 23.01.2025 в м. Сарни Рівненської області для організації безпосереднього переплавлення їх через державний кордон України.

Так, 23.01.2025 ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , виконуючи вказівки ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 прибули до м. Сарни Рівненської області, а в подальшому до магазину «Гранат», що знаходиться в с. Люхча Сарненського району Рівненської області, де приблизно о 10 годині 40 хвилин зустрілися з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . Під час вказаної зустрічі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 висловили вимогу невідкладно передати кошти в сумі 14000 доларів США за організацію незаконного переправлення ОСОБА_10 та ОСОБА_9 через державний кордон України. В подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виявили, що грошові кошти були імітовані, тому не довели свої дії, спрямовані на незаконне переправлення ОСОБА_10 та ОСОБА_9 через державний кордон України до кінця з причин, що не залежали від їх волі.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України, а саме організації незакінченого замаху на незаконне переправлення особи через державний кордон України, керівництві такими діями, сприянні його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчиненому щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

17.02.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Речиця Брестської області, білорусь, місце проживання АДРЕСА_1 , громадянина України, не судимого, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України.

Причетність підозрюваного до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами та доказами, а саме: протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а саме: контролів за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту та аудіо-, відеоконтролів особи, в ході яких зафіксовано розмови з іншими учасниками групи щодо незаконного переправлення осіб призовного віку через державний кордон України, суми грошових коштів, які необхідно буде сплачувати за надані послуги, інструктування вказаних осіб щодо правил поведінки та порядку спілкування після перетину кордону України, тощо.; показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; протоколом огляду особи та вручення грошових коштів; протоколом огляду особи та видачі грошових коштів; речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

У відповідності до 177 КПК України, слід зазначити обставини, які свідчать про те, що наявні ризики, що виправдовують тримання під вартою підозрюваного, а саме, необхідністю запобігти спробам останнього: переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати та спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Обґрунтування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, тобто переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, є те, що відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України відносяться до категорії тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років із конфіскацією майна. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду. З матеріалів провадження також вбачається, що підозрюваний володіє паспортом для виїзду за кордон, обізнаний з правилами перетину державного кордону, має змогу його перетинати як законно так і в незаконний спосіб. Враховуючи воєнний стан в Україні, підозра у вчинені резонансного злочину, вчиненого під час такого стану, з явним цинізмом по відношенню до інтересів держави, який міг завдати негативного результату обороноздатності держави під час прямої воєнної агресії, мобілізації, існує ризик втечі підозрюваного за межі України з метою переховування від органу досудового розслідування та суду.

Обґрунтування ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, тобто знищити, сховати та спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, є те що ОСОБА_5 підозрюється у незакінченому замаху щодо організації незаконного переправлення кількох осіб через державний кордон України, вчинене з корисливих мотивів, під час воєнного стану, а в ході досудового розслідування, на даний час не встановлено весь механізм переправлення осіб через державний кордон України, не встановлено також і всіх інших учасників вказаної групи осіб, а тому, існує ризик того, що підозрюваний знищить, сховає або спотворить інші речі та документи, які мають відношення до вчинення кримінального правопорушення.

Обґрунтування ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України, тобто перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є те, що ОСОБА_5 відомі анкетні дані осіб, яких він мав намір незаконно переправити через державний кордон, відомі їх мобільні телефони, а тому останній, у разі незастосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може незаконно впливати на свідків шляхом залякування, чинити на них тиск з метою їх залякування щодо відмови від дачі показань, під час досудового розслідування так і під час розгляду кримінального провадження у суді. Крім того, на даному етапі досудового розслідування не встановлені всі особи, які входять до групи осіб, причетних до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, а тому ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків через інших осіб. Тому, існує ризик того, що підозрюваний буде перешкоджати кримінальному провадженню.

Обґрунтування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, є те, що підозрюваний постійних доходів немає, офіційно не працевлаштований, а тому є ризик, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

При з`ясуванні обставин, які відповідно до ст. 178 КПК України, слід врахувати при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу: наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним вищевказаного кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення; вік та стан здоров`я підозрюваного, який є працездатною та здоровою особою, що дозволяє утримування його в умовах слідчого ізолятора.

Тому, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , з урахуванням обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, зважаючи на його майновий та сімейний стан, існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, необхідно при застосуванні запобіжного заходу тримання під вартою визначити заставу в розмірі понад 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто суму в розмірі 160 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 484480 грн, що відповідає сумі коштів, якими підозрювані мали намір незаконно заволодіти в результаті вчинення злочину, у якому він підозрюється.

З огляду на вказані обставини, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного, які зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти виникненню ризиків передбачених у ст. 177 КПК України, окрім як тримання під вартою - неможливе.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просили обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід - тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 160 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили відмовити, або застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку прокурора, пояснення слідчого, підозрюваного, захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає до задоволення із наступних підстав.

Судом встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Рівненській області за процесуального керівництва Рівненської окружної прокуратури розслідується кримінальне провадження №0000064 від 17.01.2025, щодо ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України.

17.02.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Речиця Брестської області, білорусь, місце проживання АДРЕСА_1 , громадянина України, не судимого, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України, однак достатніх доказів про існування ризиків, про які зазначає у клопотанні слідчий не надано та не доведено.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Аналізуючи ризик переховування від органів досудового розслідування та суду в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

Водночас, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчим суддею повинно бути проведено аналіз всіх ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України з урахуванням особливостей даного кримінального провадження та особи підозрюваного, як того вимагають норми чинного законодавства України та міжнародного законодавства, зокрема практика ЄСПЛ, яка відповідно до ч.5 ст.9 КПК України застосовується у кримінальному процесуальному законодавстві України (Рішення у справі «Смирнова проти Росії», скарги №46133/99 та 48183/99, від 08.06.1995 у справі «Ягчі і Саргін проти Туреччини», Рішення у справі «Вренчев проти Сербії» від 23.09.2008).

Враховуючи вище викладене, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою є недоцільним.

Слідчий суддя бере до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, а саме: має постійне місце проживання, одружений, на утриманні має малолітню дитину, яка на даний час знаходиться на амбулаторному лікування у дитячого лікаря травматолога КНП «Сарненська ЦРЛ», ОСОБА_5 має захворювання серця, що підтверджуються медичними довідками, долучив медичну довідку про захворювання дружини ОСОБА_14 , має позитивну характеристику з місця проживання.

У відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, суд вважає, щодо підозрюваного ОСОБА_5 , слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 цілодобовий домашній арешт.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в України, утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у цьому кримінальному провадженні, носити електронний засіб контролю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 202, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: с. Речиця Брестської області, білорусь, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України - запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, а саме до 17 квітня 2025 року.

Заборонити ОСОБА_5 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , окрім випадків оголошення «Повітряна тривога» (чи інше) та необхідності слідування та перебування в пунктах укриття цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в України, утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у цьому кримінальному провадженні, носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути покладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до двох розмірів мінімальної заробітної плати.

Встановити строк дії ухвали в межах строку досудового розслідування до 17 квітня 2025 року.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити 17 квітня 2025 року.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до органу Національної поліції в Рівненькій області за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя

Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_15