Справа № 144/250/25
Провадження № 1-кп/144/33/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2025 року с-ще Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000001, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.01.2025 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Червоний Кут, Теплицького району, Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки села Червоний Кут, Теплицького району, Вінницької області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженої, з базовою загальною середньою освітою, непрацюючої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

31.12.2024 близько 20 години 00 хвилин, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , перебуваючи у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , де також перебувала ОСОБА_8 , маючи умисел на заволодіння чужим майном - грошовими коштами, з цією метою попередньо змовившись, з корисливих мотивів, викрали банківську картку AT «Ощадбанк» з номером НОМЕР_1 , яка перебувала у залишеному без нагляду гаманці ОСОБА_8 , який лежав на столі у кухні, яка згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку AT «Ощадбанк» НОМЕР_2 , відкритого на ім`я ОСОБА_8 .

В подальшому, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , 31.12.2024 близько 22 год 15 хв, з метою реалізації спільного кримінально-протиправного умислу, спрямованого на заволодіння грошовими коштами, маючи при собі попередньо викрадену банківську картку AT «Ощадбанк» НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_8 , приїхали до банкомату, що знаходиться за адресою: вул. Незалежності, 33, смт. Теплик Гайсинського району Вінницької області, де о 22 год 19 хв, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, з метою збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовженого Указом від 23 липня 2024 року № 469/2024, затвердженого Законом України від 23 липня 2024 року № 3891-IX, продовженого Указом від 28 жовтня 2024 року № 740/2024, затвердженого Законом України від 29 жовтня 2024 року № 4024-ІХ, володіючи інформацією про код доступу (пін-код) до банківської картки, зняли із карткового рахунку грошові кошти в розмірі 20000 грн, тобто таким способом викрали грошові кошти належні ОСОБА_8 .

Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 місце злочину залишили та викраденим розпорядились на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 20 000 грн.

Вищевказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 357 КК України, тобто викрадення офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб та ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Вищевказані дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 357 КК України, тобто викрадення офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, та ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

06.02.2025 між прокурором Теплицького відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , у приміщенні Теплицького відділу Гайсинської окружної прокуратури (вул. Незалежності, 14-б, смт. Теплик Гайсинського району Вінницької області) на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України та сприяв встановленню обставин, що мають значення для даного кримінального провадження.

Враховуючи особу обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшує покарання (щире каяття) та обставину, що обтяжує покарання (не встановлено), сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 357 КК України покарання у виді 2 років обмеження волі, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на термін визначений судом.

Згідно умов даної угоди обвинуваченому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, визначені ст. 476 КПК України.

06.02.2025 між прокурором Теплицького відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_6 , за участю захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_7 , у приміщенні Теплицького відділу Гайсинської окружної прокуратури (вул. Незалежності, 14-б, смт. Теплик Гайсинського району Вінницької області) на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_6 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України та сприяла встановленню обставин, що мають значення для даного кримінального провадження.

Враховуючи особу обвинуваченої, наявність обставини, що пом`якшує покарання (щире каяття) та обставину, що обтяжує покарання (не встановлено), сторони погоджуються на призначення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 357 КК України у виді 2 років обмеження волі, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком на термін визначений судом.

Згідно умов даної угоди обвинуваченій роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, визначені ст. 476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, та пояснив, що йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, при цьому вказав, що угода була укладена добровільно, без будь-якого тиску та примусу.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 підтвердив позицію обвинуваченого, заявив про відсутність будь-якого впливу на його підзахисного, добровільність укладення ним угоди в його ж інтересах, а тому просив затвердити вказану угоду у кримінальному провадженні.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 беззастережно визнала свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, та пояснила, що їй цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до неї у разі затвердження угоди судом. Просила суд затвердити угоду про визнання винуватості, при цьому вказала, що угода була укладена добровільно, без будь-якого тиску та примусу.

Захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_7 підтвердила позицію обвинуваченої, заявила про відсутність будь-якого впливу на її підзахисну, добровільність укладення нею угоди в її ж інтересах, а тому просила затвердити вказану угоду у кримінальному провадженні.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав можливим затвердити угоди про визнання винуватості та призначити обвинуваченим узгоджену сторонами міру покарання.

Вирішуючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, враховуючи пояснення обвинувачених, думки захисників та позицію прокурора, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468, ч. 4 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Суд переконався, що обвинувачені цілком розуміють права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, та погоджуються на призначення узгодженого покарання. Судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погрози або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що сторони розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Погоджене сторонами угоди покарання визначено у межах санкції ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.

Отже, у підготовчому судовому засіданні судом встановлено відповідність умов угод про визнання винуватості вимогам кримінального процесуального та кримінального закону, визначено правильність правової кваліфікації кримінальних правопорушень, тяжкість яких передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості, не виявлено обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним чи виконання обвинуваченими взятих на себе за угодою зобов`язань є вочевидь неможливим, що у сукупності дає підстави для висновку про відсутність застережених законом підстав для відмови у затвердженні умов угоди про визнання винуватості.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжуть покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Також судом враховано, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 раніше не судимі, характеризуються задовільно. Узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особам обвинувачених.

Виходячи із викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угод про визнання винуватості, укладених 06.02.2025 між обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_6 та прокурором ОСОБА_3 у присутності захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , та призначення обвинуваченим узгодженого сторонами покарання.

Процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Арешти, накладені ухвалами слідчого судді Теплицького районного суду Вінницької області, на речові докази підлягають скасуванню на підставі ч. 4 ст. 174 КПК після набрання вироком законної сили.

Питання стосовно речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до положень ст. 100 КПК.

Приймаючи до уваги призначене покарання, поведінку обвинувачених під час розгляду кримінального провадження, підстав для застосування запобіжних заходів судом не вбачається.

Керуючись ст. ст. 70, 100, 314, 369-371, 373-374, 394, 472-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити у кримінальному провадженні № 0000001 від 02.01.2025, угоду про визнання винуватості, укладену 06.02.2025 між прокурором Теплицького відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 у приміщенні Теплицького відділу Гайсинської окружної прокуратури.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України , та призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 357 Кримінального кодексу України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

- за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України у виді позбавленні волі на строк 5 (п`ять) років;

На підставі ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 Кримінального кодексу України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, а при працевлаштуванні - роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирати.

Відповідно до положення ст. 165 Кримінально - виконавчого кодексу України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду з 01.04.2025.

Затвердити у кримінальному провадженні № 0000001 від 02.01.2025, угоду про визнання винуватості, укладену 06.02.2025 між прокурором Теплицького відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_6 за участю захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_7 у приміщенні Теплицького відділу Гайсинської окружної прокуратури.

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 357 Кримінального кодексу України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

- за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України у виді позбавленні волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 Кримінального кодексу України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, а при працевлаштуванні - роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 не обирати.

Відповідно до положення ст. 165 Кримінально - виконавчого кодексу України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду з 01.04.2025.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Теплицького районного суду Вінницької області від 07.01.2025, на грошові кошти в сумі 7 880 гривень та які передано на відповідальне зберігання до відділення № 220/01 АБ «Укргазбанк» до сховища цінностей - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Теплицького районного суду Вінницької області від 07.01.2025, на жіночий гаманець червоного кольору та банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 та які передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 - скасувати.

Речові докази:

- грошові кошти в сумі 7 880 гривень, які передано на відповідальне зберігання до відділення № 220/01 АБ «Укргазбанк» до сховища цінностей, повернути власнику ОСОБА_8 ;

- жіночий гаманець червоного кольору та банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , які передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 залишити у розпорядженні останньої.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Теплицький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Вирок суду, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Захисники мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: