Справа № 166/724/24
Провадження № 1-кп/162/32/2025
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про продовження строку запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

07 лютого 2025 року селище Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в колегіальному складі:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 ,

законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань у режимі відеоконференції клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, внесеному 05.02.2024 до ЄРДР № 0000037 стосовно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гута Ратнівського району Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 152 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Любешівським районним судом Волинської області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження № 0000037 відносно ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 152 КК України.

Перед початком судового засідання прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 подав до суду письмове клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 . Клопотання умотивоване тим, що оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 спливає 14.02.2025, однак, ризики передбачені п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України на теперішній час не зменшились та продовжують існувати, прокурор просить продовжити термін застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, без права внесення застави. Звертає увагу, що ОСОБА_9 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, зокрема, особливо тяжкого злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років. Обвинувачений ніде не працює, не має офіційного і неофіційного заробітку, раніше притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності. Таким чином, прокурор вважає, що обвинувачений ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на неповнолітню потерпілу та свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується. Стверджує, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не будуть достатніми для запобігання вказаних ризиків та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення прокурора, який підтримав своє клопотання, з підстав наведених у ньому, та просив його задовольнити, пояснення захисника та обвинуваченого, які просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора, обравши обвинуваченому більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово, пояснення законного представника та представника неповнолітньої потерпілої, які просили клопотання прокурора задовольнити, дослідивши матеріали провадження та клопотання, суд доходить висновку, що клопотання прокурора підлягає до задоволення з таких підстав.

Ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 17.12.2024 відносно ОСОБА_9 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 14.02.2025 включно.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати чи обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Підставою до зміни запобіжного заходу може слугувати зменшення або зникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження (зміну) запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Крім того, при вирішенні цього питання суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як зазначає Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

У клопотанні та в судовому засіданні прокурором доведено наявність, на теперішній час ризиків, визначених п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, які не змінились та продовжують існувати.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 не судимий, має постійне місце проживання, де характеризується задовільно, є військовозобов`язаним, ніде не працює, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, яка є особою з інвалідністю. Однак, він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 152 КК України, санкція останнього з яких передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років, тобто дане кримінальне правопорушення відповідно до приписів ч.6 ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

У судовому засіданні 23.10.2024 неповнолітня потерпіла повідомила, що обвинувачений, якого взяли під варту, через своїх родичів намагався незаконно вплинути на неї та її батьків, а саме, щоб вони відкликали заяву про зґвалтування.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_9 може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу, яка є неповнолітньою (вона відноситься до категорії особливо соціально-вразливих груп, щодо яких законом передбачено закріплення додаткових правових гарантій для захисту їх прав і законних інтересів), та свідків, які ще не допитувались судом, а також не буде дотримуватися покладених на нього процесуальних обов`язків у разі обрання йому запобіжного заходу, не пов`язаного із позбавленням волі.

Доводи захисника та обвинуваченого в судовому засіданні про те, що обвинувачений має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, вже тривалий час утримується під вартою, на думку суду, не є підставою для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки ці обставини не спростовують встановлених судом ризиків, передбачених п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою судом не встановлено.

Таким чином, беручи до уваги те, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані слідчим суддею та судом під час обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дані про особу обвинуваченого, серйозність пред`явленого обвинувачення та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд не знаходить підстав для обрання обвинуваченому іншого, більш м`якого запобіжного заходу - у виді домашнього арешту, як про це просить сторона захисту в судовому засіданні.

З урахуванням наведених обставин, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, тому клопотання прокурора необхідно задовольнити та продовжити щодо обвинуваченого строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів.

При цьому, беручи до уваги вимоги п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення (зокрема, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України) із застосуванням насильства, тому суд одночасно із продовженням строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає йому запобіжний захід у вигляді застави та її розмір, враховуючи встановлені підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись статтями 183, 199, 314, 372, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Застосований відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити строком на 60 (шістдесят) днів, до 07 квітня 2025 року включно.

Копію цієї ухвали вручити обвинуваченому та прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою у той же строк з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Повний текст цієї ухвали виготовлено 10.02.2025.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3