Справа № 216/5889/17
провадження 1-кп/216/219/25
УХВАЛА

іменем України

21 січня 2025 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисників обвинуваченого - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , заставодавця ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №6 кримінальне провадження № 0000211 від 20.07.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

ОСОБА_7 звернулася до суду з письмовим клопотання про повернення застави в розмірі 480000,00 грн. відносно ОСОБА_4 , у зв`язку із тим, що у даному кримінальному провадженні закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні заставодавець ОСОБА_7 підтримала клопотання про повернення застави та наполягала на його задоволенні.

Обвинувачений, його захисники підтримали заявлене клопотання.

Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки розгляд справи не закінчився, на даний час наявні ризики невиконання процесуальних обов`язків обвинуваченим.

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в рамках кримінального провадження № № 0000211 від 20.07.2017 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2017 року було обрано ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 368 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою до 13 листопада 2017 року із визначенням застави у розмірі 128 000,00 гривень. В подальшому, ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2017 року було скасовано ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2017 року та постановлено нову ухвалу про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 13 листопада 2017 року із визначенням застави у розмірі 480 000,00 гривень, яка була сплачена цієї ж дати саме у цьому розмірі ОСОБА_7 . Згідно із копією квитанції № 0.0.863346479 1 від 04 жовтня 2017 року на депозитний рахунок Апеляційного суду Дніпропетровської області було внесено кошти у розмірі 480 000,00 гривень у якості застави за підозрюваного ОСОБА_4 .

Строк дії застави судом не визначався, оскільки застава є безстроковим запобіжним заходом, і КПК України не передбачено необхідності її продовження.

Згідно вимог ст. 182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України не передбачено строку дії застави як запобіжного заходу.

З моменту внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки визначені ухвалою слідчого судді строком на два місяці та не продовження цих обов`язків не тягне за собою припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави.

Закінчення строку дії покладених на підозрюваного слідчим суддею обов`язків не припиняє дію основного запобіжного заходу (яким в даному випадку є застава) і не являється підставою або умовою повернення визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу і внесеної застави.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 182 КПК України, п. 8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року № 15 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2012 року № 27), застава повертається заставодавцю лише після припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави та постановлення вироку (ухвали), у якому міститься рішення про повернення застави.

При цьому, після внесення грошових коштів як застави за підозрювану особу, строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді застави, відповідно до ст. 203 КПК України діє до моменту прийняття остаточного рішення, а саме ухвалення вироку чи закриття кримінального провадження, оскільки відповідно до ст. 182 КПК України цей запобіжний захід не має граничного строку дії, вимоги клопотання про повернення застави є такими, які суперечать меті застосування запобіжного заходу, а на даний час меті застави, а тому, за наведених обставин, враховуючи, що дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилась, діє як захід забезпечення запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду та виконання процесуальних обов`язків, належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Отже, твердження заставодавця, що відпала необхідність у запобіжному заході - заставі, і тому заставу слід повернути, суперечить положенням кримінального процесуального Закону.

З урахуванням викладеного, з огляду на те, що судовий розгляд кримінального провадження № 0000211 від 20.07.2017 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 триває, необхідність запобіжного заходу у вигляді застави не відпала, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування повернення застави заставодавцеві та відмову у задоволенні заявленого клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 182, 372, 376 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання заставодавця ОСОБА_7 про повернення застави відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_8