Провадження № 1-в/761/87/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши клопотання засудженої ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 26.05.2023 за ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 70 КК України, у зв`язку з неналежними умовами тримання,

В С Т А Н О В И В :

До судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання засудженої ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 26.05.2023 за ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 70 КК України, у зв`язку з неналежними умовами тримання.

Так, ОСОБА_2 , мотивуючи своє клопотання зазначає, що 26.05.2023 засуджена Шевченківським районним судом м. Києва за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194, ч.4 ст.70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці, та відбуває призначене покарання в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор». При цьому, у зв`язку із неналежними умовами її тримання в ДУ «Київський слідчий ізолятор», погіршенням стану її здоров`я, ненадання кваліфікованої медичної допомоги, на підставі положень ст. 115-1 КВК України, просить суд умовно-достроково звільнити її від відбування покарання.

Вивчивши клопотання з додатками, суд приходить до висновку, що вказане клопотання підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання:

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання:

1) про відстрочку виконання вироку;

2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;

3) про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким;

4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років;

5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років;

6) про звільнення від покарання за хворобою;

7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення;

7-1) про застосування до засуджених примусового годування;

8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком;

9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку;

10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України;

11) про застосування покарання за наявності кількох вироків;

12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді;

13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України;

13-1) про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань;

13-2) про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери);

13-3) про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням;

13-4) про звільнення від відбування покарання у зв`язку з прийняттям рішення про передачу особи для обміну як військовополоненого;

14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

2. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи попереднього ув`язнення здійснюється в порядку, встановленому для пункту 13-1 частини першої цієї статті.

Згідно ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Як вбачається з матеріалів клопотання, засуджена ОСОБА_2 ставить питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 26.05.2023 за ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 70 КК України, у зв`язку з неналежними умовами тримання.

Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заходів, спрямованих на поновлення прав засуджених осіб та осіб, взятих під варту, у зв`язку з неналежними умовами тримання, внесено зміни зокрема до КВК України, зокрема доповнено ст. 115-1 таким змістом: Заходи, спрямовані на поновлення прав осіб, засуджених до позбавлення волі, у зв`язку з неналежними умовами тримання

1. Належними умовами тримання є умови, що відповідають вимогам Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу, інших актів законодавства, а саме:

1) недопущення катувань чи нелюдського або такого, що принижує честь і гідність поводження чи покарання;

2) надання належної медичної допомоги;

3) забезпечення повноцінним харчуванням;

4) забезпечення житлово-побутових умов (жила площа, вільний доступ до туалетних кімнат, достатнє природне освітлення, нормативний температурний режим, провітрювання приміщень);

5) дотримання державних медико-санітарних правил.

2. Комісія з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань встановлює факт та/або строк тримання в неналежних умовах в установі виконання покарань на підставі цього Кодексу та положення про Комісію з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

3. До заходів щодо запобігання триманню засуджених в неналежних умовах належать:

1) переведення до іншого жилого приміщення (камери) з належними умовами тримання;

2) переведення до іншої установи виконання покарань;

3) усунення причин, що роблять умови тримання неналежними, шляхом зменшення наповнюваності жилого приміщення (камери), проведення ремонту, дезінфекції, дезінсекції тощо;

4) інші заходи, необхідні для припинення тримання в неналежних умовах.

4. До заходів відшкодування за неналежні умови тримання засудженого належать:

1) скорочення строку, з якого може бути застосовано умовно-дострокове звільнення, заміна призначеного судом покарання більш м`яким або зняття судимості в порядку, передбаченому Кримінальним кодексом України;

2) звільнення від відшкодування вартості витрат на тримання за весь строк встановленого факту тримання в неналежних умовах.

5. Засуджений, член його сім`ї або близький родич, захисник мають право звернутися із заявою про встановлення факту та/або строку тримання в неналежних умовах до Комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань.

Комісія з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань невідкладно, але не пізніше двох робочих днів з дня отримання заяви, надсилає копію заяви до адміністрації установи виконання покарань.

У п`ятиденний строк з дня отримання заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, уповноважені члени Комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань відвідують відповідну установу виконання покарань та вивчають стан дотримання адміністрацією установи умов тримання.

Уповноважені члени Комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань під час відвідування установи виконання покарань мають право безперешкодно, із забезпеченням максимального сприяння працівниками та адміністрацією установи виконання покарань, пересуватися територією такої установи, здійснювати аудіо- та відеозапис, ознайомлюватися із звітністю, здійснювати інспектування, подавати письмові запити, перевіряти додержання законодавства, оскаржувати протиправні дії (бездіяльність) посадових та службових осіб установи виконання покарань, вимагати негайного припинення таких дій (бездіяльності) та притягнення до відповідальності винних осіб (з наступним вичерпним письмовим повідомленням відповідної особи про вжиті (невжиті) заходи відповідальності протягом десяти днів з дня отримання відповідної вимоги), спілкуватися з будь-якими працівниками установи виконання покарань та засудженими (у тому числі на умовах анонімності).

У триденний строк з дня відвідування установи виконання покарань Комісія з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань приймає рішення, в якому встановлює наявність або відсутність факту та/або строку тримання в неналежних умовах.

Рішення Комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань підписується її членами.

Копія рішення Комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань невідкладно, але не пізніше двох робочих днів з дня його прийняття, надсилається до адміністрації установи виконання покарань та засудженому, члену його сім`ї або близькому родичу, захиснику, які звернулися з відповідною заявою.

Адміністрація установи виконання покарань після отримання копії рішення Комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань про встановлення факту та/або строку тримання в неналежних умовах зобов`язана негайно вжити передбачених частиною третьою цієї статті заходів щодо запобігання триманню засуджених в неналежних умовах та у десятиденний строк поінформувати про результати Комісію.

6. Копія рішення Комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань, яким встановлено факт та/або строк тримання засудженого в неналежних умовах, невідкладно надсилається до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, та окружної прокуратури, в межах територіальної юрисдикції якої засуджений відбуває покарання, з метою здійснення контролю за виконанням зазначеного рішення Комісії.

7. Засуджений у разі незгоди з рішенням Комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань має право оскаржити таке рішення до суду в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

8. Комісія з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань не розглядає повторні заяви засудженого, члена його сім`ї або близького родича, захисника про встановлення факту та/або строку тримання в неналежних умовах, якщо перша заява вирішена по суті".

При цьому, у відповідності до ч. 1 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заходів, спрямованих на поновлення прав засуджених осіб та осіб, взятих під варту», у зв`язку з неналежними умовами тримання, визначено, що цей Закон набирає чинності з 1 січня 2025 року, крім абзацу шістнадцятого підпункту 5 пункту 1, абзацу п`ятнадцятого підпункту 2 пункту 2 розділу I цього Закону, які набирають чинності з дня набрання чинності законом про внесення змін до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо заходів, спрямованих на поновлення прав засуджених осіб та осіб, взятих під варту, у зв`язку з неналежними умовами тримання.

В той же час, на момент на звернення засудженої ОСОБА_2 до суду Закон про внесення змін до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо заходів, спрямованих на поновлення прав засуджених осіб та осіб, взятих під варту, у зв`язку з неналежними умовами тримання, чинності не набув, а відтак і не набули чинності положення п.1 ч.4 ст. 115-1 КВК України, якими зокрема визначено заходи відшкодування, в тому числі умовно-дострокове звільнення за неналежні умови тримання засудженого, про які зазначає ОСОБА_2 у своєму клопотанні.

Положеннями ч. 1 ст. 5 КПК України встановлено, що процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

При цьому, суд діє відповідно до засад кримінального провадження, до яких зокрема відноситься законність, диспозитивність, закріплені в ст.9, ст.26 КПК України.

Таким чином, враховуючи наведене, а також те, що вказане клопотання засудженої ОСОБА_2 на даний час не входить в перелік питань, які вирішуються судом під час виконання вироків, та суперечить ст.26 КПК України, відповідно до якої, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені на його розгляд та віднесені до його повноважень цим Кодексом, суд приходить до висновку, що клопотання засудженої ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 26.05.2023 за ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 70 КК України, у зв`язку з неналежними умовами тримання, необхідно повернути.

Крім того, враховуючи, що відповідно до даних супровідного листа ДУ «Київський слідчий ізолятор» № Р-150 від 09.01.2025, державна установа «Київський слідчий ізолятор», відповідно до положень ст.11, ч.3 ст.18 КВК України, не є місцем відбування покарання для засудженої ОСОБА_2 , відсутні правові підстави для можливості розгляду клопотання засудженої ОСОБА_2 , зокрема про звільнення від покарання за хворобою.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заходів, спрямованих на поновлення прав засуджених осіб та осіб, взятих під варту» суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання засудженої ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 26.05.2023 за ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 70 КК України, у зв`язку з неналежними умовами тримання, - повернути.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя