Справа № 204/2133/25
Провадження № 1-кп/204/719/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора (ВКЗ) ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань кримінальне провадження №0000789, відомості про яке внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 24 грудня 2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопетрівка, Магдалинівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 23.11.2011 року за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2023 року у справі №175/4535/23 (провадження № 3/175/2203/23), яка набрала законної сили 16 жовтня 2023 року, визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.2 ст.130 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, та постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 травня 2024 року у справі № 183/3712/25 (провадження 3/183/2517/24), яка набрала законної сили 14 травня 2024 року, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, достовірно знаючи про наявність вказаних постанов суду, щодо позбавлення права керування транспортними засобами, та маючи реальну можливість їх виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення вимог ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 23 грудня 2024 року близько 21 год. 40 хв. всупереч вказаним постановам, керував транспортним засобом марки «ВАЗ» моделі «21093», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », рухаючись по вул. Павлова, біля буд.12В в м. Дніпро, де був зупинений працівниками Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області за порушення Правил дорожнього руху, які винесли щодо нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 3717565 від 23 грудня 2024 та притягнули до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень, а також інспектором Управління патрульної поліції ДПП Національної поліції України ОСОБА_6 23.12.2024 року о 22 годині 10 хвилин за порушення Правил дорожнього руху України відносно громадянина ОСОБА_7 було складено протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №203615 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_7 05 січня 2025 року близько 12 год. 16 хв. всупереч вказаним судовим постановам, керував транспортним засобом марки «ВАЗ» моделі «21093», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », рухаючись по вул. Академіка Белелюбського, біля буд.27, в м. Дніпро, де був зупинений працівниками Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області за порушення Правил дорожнього руху, які винесли щодо нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №3794872 від 05 січня 2025 року та притягнули ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень, а також інспектором Управління патрульної поліції ДПП Національної поліції України ОСОБА_8 05.01.2025 року о 12 годині 16 хвилин за порушення Правил дорожнього руху України відносно ОСОБА_7 було складено протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 213294 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся та показав про скоєння ним кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом. Зазначив, що йому було відомо про те, що до нього було застосовано адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки він був присутній в судовому засіданні при розгляді справи про адміністративне правопорушення, проте продовжив керувати автомобілем. Просив суворо не карати.

За згодою учасників судового провадження на підставі ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає. Учасникам справи роз`яснено, що вони в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати в апеляційному порядку обставини, які ніким не оспорювались під час судового розгляду та дослідження яких було визнано судом недоцільним.

Таким чином, суд вважає доведеним, що своїми умисними діями, що виразилися в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.382 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.382 КК України, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, обставину, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 382 КК України у вигляді позбавлення волі.

Підстав для призначення обвинуваченому покарання з застосуванням положень ст. ст. 69 КК України суд не вбачає.

Разом з тим, суд, з урахуванням ступеня тяжкості кримінального правопорушення, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , наявності обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжує покарання, суд вважає, що застосування положень ст. 75 КК України щодо його звільнення від відбування основного покарання з випробуванням з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КПК України буде обґрунтованим, оскільки останній не є таким, що не зможе виправитися без ізоляції від суспільства та потребує призначення покарання без реального відбування покарання.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, запобіжний захід не обирався,процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.382 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази:

- флеш-носій MicroSD Kingston SDCS2/32GB 31626-012A00LF на якому зафіксовано відеозаписи з нагрудних камер працівників управління патрульної поліції ДПП НП України під час складання адміністративних протоколів відносно ОСОБА_4 від 23.12.2024 року у м. Дніпро залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

- транспортний засіб марки «ВАЗ», номерний знак НОМЕР_1 , модель 21093, номер шасі (кузова) № НОМЕР_2 , ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_9 - залишити в розпорядженні останньої.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1