Справа № 214/9728/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання заступника начальника Саксаганського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про звільнення від призначеного покарання:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Радушне, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працює, який не одружений, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 19.12.2023 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.12.2023 ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України, до 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробовуванням, з встановленим іспитовим терміном 2 роки.

Заступник начальника Саксаганського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області звернувся в суд з клопотанням про звільнення засудженого від призначеного покарання за епізодами з 25.09.2023 по 26.09.2023, з 26.09.2023 по 27.09.2023, з 03.11.2023 по 04.11.2023, посилаючись на те, що на даний час скасовано кримінальну протиправність вказаного діяння, з врахуванням суми викраденого засудженим, на підставі Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, що набрав чинності 09.08.2024 року.

В обґрунтування подання зазначила, що з 28.02.2024 року на обліку у відділі перебуває засуджений звільнений від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 , відповідно до вироку суду від 19.12.2023 року ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану. Вартість викраденого майна згідно вироку за епізодом з 25.09.2023 по 26.09.2023 становить 2600 грн., за епізодом з 26.09.2023 по 27.09.2023 року становить 1251 грн. 72 коп., з 03.11.2023 по 04.11.2023 року становить 1569 грн. 98 коп. У зв`язку з чим, посилаючись на вимоги п. 13 ч.1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, ст. 4,5 КК України, ст. 58 Конституції України, Закон України «Про внесення змін до Кодексу про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року звернулась до суду з вказаним поданням.

Представник Саксаганського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання. Поза межами судового засідання від представника Саксаганського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області надійшла заява, в якій останній просив суд проводити розгляд справи без його участі.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи за його відсутності та просив подання пробації задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання відносно засудженого ОСОБА_5 .

Беручи до уваги те, що відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття цих осіб не перешкоджає проведенню судового розгляду, їх явка не визнана судом обов`язковою, суд проводить розгляд клопотання без участі вказаних осіб.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали подання, суд приходить до такого висновку.

Згідно із ч. 1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пунктом 1 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Частинами 2 і 3 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів подання та встановлено під час судового розгляду, вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.12.2023 року у справі № 212/9787/23, затверджено угоду про визнання винуватості у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.4 КК України від 29 листопада 2023 року, укладену сторонами кримінального провадження, прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_6 , та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_7 . ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.4 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 05 років позбавлення волі.. На підставі ст.75 КК України звільнено засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на 02 роки, зобов`язавши його на підставі ст.76 ч.1 п.п.1, 2 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно зазначеного вироку ОСОБА_5 , за епізодом з 25.09.2023 по 26.09.2023 спричинив потерпілому матеріальну шкоду у розмірі 2600,00 грн.; за епізодом з 26.09.2023 по 27.09.2023 спричинив потерпілому матеріальну шкоду у розмірі 1251,72 грн., за епізодом з 06.10.2023 по 07.10.2023 спричинив потерпілому матеріальну шкоду у розмірі 4872,17 грн., за епізодом з 12.10.2023 по 13.10.2023 спричинив потерпілому матеріальну шкоду у розмірі 3429,33 грн., за епізодом з 17.10.2023 по 18.10.2023 спричинив потерпілому матеріальну шкоду у розмірі 11288,68 грн., за епізодом з 03.11.2023 по 04.11.2023 спричинив потерпілому матеріальну шкоду у розмірі 1569,98 грн., його дії кваліфіковано за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у інше приміщення, вчиненого повторно, вчиненого в умовах воєнного стану.

На час, до якого відносяться інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_5 діяння, положення ч. 1 ст. 51 КУпАП діяли в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна» №1449-VI від 04.06.2009 (далі - Закон України №1449-VI від 04.06.2009), згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону України № 1449-VI від 04.06.2009).

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Положеннями ст. 185 КК України встановлено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

У нормах КК України не встановлено розміру вартості майна, що є предметом крадіжки.

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону України № 1449-VI від 04.06.2009 у 2023 році на час, до якого відносяться інкриміновані ОСОБА_5 діяння згідно вироку Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.12.2023 року у справі № 212/9787/23 крадіжка чужого майна вважалася дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 268,40 грн. Якщо вартість викраденого майна перевищувала 268,40 грн., то наставала кримінальна відповідальність.

З 09.08.2024 набув чинності Закон України № 3886-IX від 18.07.2024, яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції. Зокрема, встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 КУпАП в редакції Закону України № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.2 ст. 4 КК України).

Згідно із ч.6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, має місце часткова декриміналізація, а саме діянь, які полягають у крадіжці майна, вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи зазначені зміни до законодавства, а також положення наведеної вище ч.2 ст. 4 КК України та ч.1 ст.5 КК України, таємне викрадення чужого майна вартістю до 2684 грн. на час, до якого відносять інкриміновані ОСОБА_5 діяння (за епізодами з 25.09.2023 по 26.09.2023, з 26.09.2023 по 27.09.2023 та з 03.11.2023 по 04.11.2023), кваліфікувалися б за ч. 1 ст. 51 КУпАП, як дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, а таємне викрадення чужого майна вартістю понад 2684 грн. - за ч.1 ст.185 КК України (крадіжка), а за наявності кваліфікуючих ознак (наприклад вчинення повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаної з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище) - за відповідною частиною статті 185 КК України.

Враховуючи наведене вище, оскільки згідно вироку Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.12.2024 року у справі № 212/9787/23 яким ОСОБА_5 визнано винним, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, якими завдано шкоду у розмірі 2600 грн. (епізод з 25.09.2023 по 26.09.2023), 1251,72 грн. (епізод з 26.09.2023 по 27.09.2023) та 1569,98 грн. (епізод з 03.11.2023 по 04.11.2023), що не перевищує поріг настання кримінальної відповідальності за крадіжку на час вчинення відповідного злочину, відтак наявні підстави стверджувати про внесення змін, які б усували караність діяння ОСОБА_5 за вчинення зазначеного кримінального правопорушення за певними епізодами, а саме у зв`язку із декриміналізацією вчинених ним діянь.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже враховуючи, що ОСОБА_5 , згідно вироку Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19.12.2023 завдав матеріальної шкоди за епізодами 1, 2 та 6 на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки, тобто вчинені ним діяння, відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ, не є кримінально-караними на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання за даними епізодами, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Водночас, за 3, 4, та 5 епізодами ОСОБА_5 , згідно вироку Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19.12.2023, спричинив матеріальну шкоду, розмір якої перевищує два неоподатковуваних мінімума доходів громадян станом на день вчинення крадіжки, а відтак вчинені ним діяння за вказаними епізодами є кримінально караними. За таких обставин вчинені засудженим діяння за даним вироком суду від 19.12.2023 на даний час вважаються кримінально караними та не впливають на призначене йому покарання.

З урахування цього, суд приводить вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19.12.2023 у відповідність до вимог Закону №3886-IX від 18.07.2024р. в частині звільнення від відбування покарання за епізодами 1, 2 та 6. В іншій частині раніше призначене остаточне покарання залишається незмінним та приведення у відповідність до чинного законодавства не потребується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4,5, ч. 2 ст.74 КК України, ст.ст.369-372,537,539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Подання задовольнити.

Вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.12.2023 щодо ОСОБА_5 , привести у відповідність до вимог Закону України № 3886-IX від 18.07.2024р.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.12.2023 за ч.4 ст.185 КК України, а саме за епізодами, вчиненими:

з 25.09.2023 по 26.09.2023 на суму 2600,00 грн.

з 26.09.2023 по 27.09.2023 на суму 1251, 72 грн.

з 03.11.2023 по 04.11.2023 на суму 1569,98 грн. у зв`язку з усуненням караності діяння.

В іншій частині раніше призначене вироком суду остаточне покарання залишається незмінним та приведення у відповідність до чинного законодавства не потребується.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1