Ширяївський районний суд Одеської області
17.12.2024 Справа №: 518/2247/24 Провадження № 1-кп/518/113/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року

Ширяївський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 від 02.10.2024 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Зеленівка, Бахматського району, Чернігівської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Ширяївського районного суду Одеської області від 27.03.2024 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді одного місяця арешту, згідно ухвали Ширяївського районного суду Одеської області від 23.05.2024 року змінено покарання з одного місяця арешту до двох місяців пробаційного нагляду, покарання не відбуте, судимість не погашена,у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Вироком Ширяївського районного суду Одеської області від 27.03.2024 року, ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді одного місяця арешту.

Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 23.05.2024 року, засудженому ОСОБА_3 змінено покарання з одного місяця арешту до двох місяців пробаційного нагляду та відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 59-1 КК України на останнього покладено такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

07.06.2024 року ОСОБА_3 за допомогою Національного оператора поштового зв`язку «Укрпошта» за його місцем мешкання, що зазначене у вироку Ширяївського районного суду Одеської області, а саме: АДРЕСА_2 , направлено виклик, щодо явки останнього 17.06.2024 року до Березівського районного сектору № 4 філії Державної установи «Центр пробації», про що є відповідний запис «Укрпошти», про те, що 10.06.2024 ОСОБА_3 , отримав рекомендованого листа, з вище вказаним викликом, але ОСОБА_3 , без поважних причин до вище вказаного органу не прибув.

В подальшому 21.06.2024 року, ОСОБА_3 , направлено повторний виклик, щодо прибуття ОСОБА_3 , 03.07.2024 до Березівського районного сектору №4 філії Державної установи «Центр пробації». Згідно повідомлення «Укрпошти», ОСОБА_3 , отримав рекомендованого листа, з вище вказаним викликом, але останній без поважних причин до вище вказаного органу не прибув.

ОСОБА_3 , направлено лист з попередженням про притягнення останнього до кримінальної відповідальності, за місцем його мешкання. Згідно повідомлення «Укрпошти», ОСОБА_3 , отримав рекомендованого листа, з вище вказаним попередженням, але ОСОБА_3 , так і не з`явився до вище вказаного органу пробації.

Таким чином, ОСОБА_3 , з метою ухилення від відбуття покарання, діючи умисно, без поважних причин на визначені повідомлення жодного разу не з`явився на реєстрацію до Березівського районного сектору № 4 філії Державної установи «Центр пробації», а саме 17.06.2024, 03.07.2024, що відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 49-3 КВК України з урахуванням положень ч. 4 ст. 49-1 КВК України є ухиленням від відбуття покарання у виді пробаційного нагляду, на попередження про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у вигляді пробаційного нагляду від працівників пробації, ОСОБА_3 не реагував та відмовлявся з`являтись до вказаного органу пробації.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.3 ст. 389 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Частинами 2,3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту прокурором долучено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.389 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, складену в присутності захисника ОСОБА_4 , в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, в заяві ОСОБА_3 вказав, що його згода на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі є добровільною та висловленою без будь-якого примусу.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, та те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.389 КК України, а саме ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.3 ст.389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлені.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлені.

Суд враховує, відношення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини 3 статті 389 КК України у виді у виді обмеження волі.

Після ухвалення вироку Ширяївського районного суду Одеської області від 27.03.2024 року щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України та ухвали Ширяївського районного суду Одеської області від 23.05.2024 року, якою засудженому ОСОБА_3 змінено покарання з одного місяця арешту до двох місяців пробаційного нагляду, він до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, а саме ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, тому згідно з правилами ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, суд вважає необхідним приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком, а саме двох місяців пробаційного нагляду, що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 72 КК України відповідає двом місяцям обмеження волі.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався, підстав для його обрання при ухваленні вироку не встановлено.

Керуючись ст. ст. 381-382, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 4 (чотирьох) місяців обмеження волі.

На підставі ст. 71, 72 КК України до призначеного за ч. 3 ст. 389 КК України покарання, приєднати невідбуте покарання за вироком Ширяївського районного суду Одеської області від 27.03.2024 року та ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 23.05.2024 року та остаточно визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з дня прибуття і постановки його на облік у виправному центрі.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_5