Справа № 190/2910/24
Провадження №1-кс/190/478/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2024 року м.П`ятихатки

Слідчий суддя П`ятихатського районного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому зсіданні залі суду м. П`ятихатки клопотання прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000653 від 25.12.2024 року,

в с т а н о в и в:

До П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000653 від 25.12.2024 року.

Прокурор обгрунтовує своє клопотання тим, що 24.12.2024 року до чергової частини відділення поліції № 7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що поблизу с. Яколівка Кам`янського району Дніпропетровської області невідомі особи здійснюють незаконний спил дерев та вивозять їх газовами.

За даним фактом 25.12.2024 року СВ відділення поліції № 7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області внесено відомості до ЄРДР за № 0000653 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Згідно протоколу огляду від 25.12.2024 року, під час огляду території лісосмуги, яка знаходиться поблизу с. Яколівка Кам`янського району Дніпропетровської області виявлено та вилучено автомобіль марки «ВАЗ 2121», державний номерний знак НОМЕР_1 , кольору хакі.

У зв`язку з вищевикладеним, просить накласти арешт у вигляді заборони відчуження, розпорядження, користування на автомобіль марки «ВАЗ 2121», державний номерний знак НОМЕР_1 , кольору хакі, який було вилучено 25.12.2024 року під час проведення огляду території лісосмуги, яка знаходиться поблизу с. Яколівка Кам`янського району Дніпропетровської області.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засідані клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 та користувач майна ОСОБА_5 в судове засідання не явились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього документи, заслухавши прокурора, слідчий суддя приходить до наступного.

Так, слідчим суддею встановлено, що в провадження СВ відділення поліції № 7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000653 від 25.12.2024 року за ознаками кримінального правоопрушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Згідно протоколу огляду території лісосмуги, яка знаходиться поблизу с. Яколівка Кам`янського району Дніпропетровської області від 25.12.2024 року вилучено автомобіль марки «ВАЗ 2121», державний номерний знак НОМЕР_1 , кольору хакі.

Постановою слідчого від 25.12.2024 року вилучені речі, а саме автомобіль марки «ВАЗ 2121», державний номерний знак НОМЕР_1 , кольору хакі було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000653 від 25.12.2024 року.

За змістом п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна - є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Арештом майна відповідно до ч.1 ст.170 КПК України є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.ч.2-6 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів . У цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу; 2) спеціальної конфіскації. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону вбачається, що слідчий, прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту, повинно відповідати критеріям, визначеним у ст.98 КПК України. Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, а саме: щодо збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Нормами ст.41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Так, надані суду матеріали, не містять відомостей та даних, які б давали розумні підстави вважати, що автомобіль марки «ВАЗ 2121», державний номерний знак НОМЕР_1 , кольору хакі може бути використаний як доказ у даному кримінальному провадженні.

Як убачається із матеріалів провадження клопотання про арешт майна не містить відомостей про наявність у автомобіль марки «ВАЗ 2121», державний номерний знак НОМЕР_1 , кольору хакі відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження.

Таким чином, не зважаючи на те, що органом досудового розслідування визнано речовим доказом автомобіль марки «ВАЗ 2121», державний номерний знак НОМЕР_1 , кольору хакі, що перебуває у користуванні ОСОБА_5 , прокурором у клопотанні та під час судового розгляду на даній стадії досудового розслідування не доведено таку мету арешту даного майна, як збереження речових доказів, та станом на день розгляду слідчим суддею клопотання не вказано, у який спосіб та для з`ясування яких обставин, що мають значення у даному кримінальному провадженні, можливе використання такого майна.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для накладення арешту на вилучений автомобіль марки «ВАЗ 2121», державний номерний знак НОМЕР_1 , кольору хакі, який перебував у користуванні ОСОБА_5 , за обставин, викладених в клопотанні прокурора.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

У задоволені клопотання прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000653 від 25.12.2024 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Повний текст ухвали складено та проголошено 30 грудня 2024 року о 09 год. 30 хвл..

Сдічий суддя ОСОБА_1