СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1013/25 ун. № 759/4387/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду під час відкритого підготовчого судового засідання кримінальне провадження ЄРДР № 0000299 від 23 січня 2025 року за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжя, українець, гр-н України, освіта середня, одружений, працює, зареєстрований: АДРЕСА_1 та проживає: АДРЕСА_2 , не судимий, який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примирення винного з потерпілим, -

сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , інші учасники провадження - потерпіла ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 22 січня 2024 року, близько 18 год. 26 хв., керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , розпочав на дозволений сигнал світлофора маневр лівого повороту на регульованому перехресті з вул. Естонська на вул. Мрії в м. Києві. У цей же час проїзну частину вул. Мрії по регульованому пішохідному переходу на дозволяючий сигнал світлофора, зліва на право, по ходу руху автомобіля під керуванням ОСОБА_7 , в темпі звичайної ходи перетинала дорогу пішохід ОСОБА_8 . Натомість, ОСОБА_5 , продовжуючи керувати вказаним автомобілем, в порушення вимог п.п. 1.3., 1.5, 2.3 (б), 16.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі - Правил), під час виконання маневру лівого повороту проявив неуважність, не врахував погодні умови, не впевнився у безпеці своїх дій, не зупинився перед пішохідним переходом, на якому перебував пішохід, і не надав останньому пріоритет, внаслідок чого здійснив наїзд на потерпілу ОСОБА_8 .

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_7 потерпілій були завдані середньої тяжкості тілесні ушкодження у виді закритої травми правої гомілки (багатоуламкові переломи латерального виростка великогомілкової кістки та проксимального епіметафіза малогомілкової кістки).

Вказані дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Під час підготовчого судового засідання одночасно обвинуваченим ОСОБА_9 та потерпілою ОСОБА_8 заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності в межах даного провадження на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примирення винного з потерпілою та закриття даного кримінального провадження у зв`язку з цим.

У судовому засіданні ОСОБА_5 наведених вище фактичних обставин провадження та кримінально-правову оцінку своїх дій не оспорював і підтримав своє клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Заслухавши думку прокурора, який не за перечував проти задоволення вказаного клопотання з названих підстав, оскільки в справі наявні належні докази того, що ОСОБА_5 вперше вчинив нетяжкий необережний злочин, примирився з потерпілою та відшкодував завдані збитки, проаналізувавши заявлене клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Кримінальне правопорушення, у вчинення якого звинувачено ОСОБА_7 , стосується необережного злочину невеликої тяжкості, а сам він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Як обвинувачений, так і потерпіла в суді безпосередньо обидва просили звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності з названих підстав з подальшим закриттям провадження, при цьому обвинувачений визнав свою винуватість у повному обсязі та щиро покаявся, а потерпіла підтвердила факти примирення з нею та відшкодування шкоди в повному обсязі.

Шляхом опитування сторін кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє і не оспорює характер обвинувачення та правову кваліфікацію своїх дій за ч. 1 ст. 286 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої позиції обвинуваченого, а відтак діяння, яке поставлено йому у провину, дійсно мало місце, і воно отримало правильну кримінально-правову оцінку.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження у зв`язку з цим і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з вказаної підстави.

Таким чином, оскільки визначені кримінальним законом (ст. 46 КК України) умови виконано та їх правдивість ні в кого зі сторін провадження не викликає сумнівів, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для задоволення заявленого клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття у зв`язку із цим даного кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 44, 46 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, 285, ч. 4 ст. 286, 288, 350, 369-372, 376 КПК України

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_8 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України - задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України - у зв`язку із примирення винного з потерпілим, а кримінальне провадження ЄРДР № 0000299 від 23 січня 2025 року - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Заходи забезпечення в межах даного кримінального провадження - скасувати.

Арешт, накладений на автомобіль марки «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 - скасувати.

Речові докази - автомобіль марки «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 - передати належному володільцю - обвинуваченому ОСОБА_10 та використовувати за належністю.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ ОСОБА_11