Справа № 203/7375/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

підозрюваного - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі клопотання старшого слідчого СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Антрацит Луганської області, громадянина

України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, утриманців не маючого, офіційно

працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, заявлене у рамках кримінального провадження №0003456,-

ВСТАНОВИВ:

СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003456, відомості про яке внесено до ЄРДР 03.10.2024 року з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.194 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження 23.01.2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, за фактом умисного пошкодження чужого майна загальнонебезпечним способом.

В наданому клопотанні слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Підозрюваний просив застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.

Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із видів останніх є запобіжні заходи.

Мета та підстави застосування запобіжного заходу визначені ст.177 КПК України, а обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу - ст.178 КПК України.

Розглядаючи питання обгрунтованості підозри, як підстави для застосування запобіжного заходу та відповідні заперечення сторони захисту, слідчий суддя враховує, що наявність обгрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач може зробити висновок, що дана особа могла б скоїти злочин. На даному етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень; питання щодо остаточної кваліфікації, а на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Надані до клопотання матеріали кримінального провадження, а саме: заява про вчинення кримінального правопорушення та протокол допиту потерпілого ОСОБА_6 , протоколи допиту свідків, огляду місця події, висновки експертиз, в достатній мірі свідчать про факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України та дають вагомі підстави для висновку про причетність до його вчинення ОСОБА_4 .

Також слідчий суддя враховує, що ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спроби протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обгрунтованої ймовірності здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, ОСОБА_4 на підставі вагомих доказів повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яке в силу ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких та за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3-х до 10-ти років.

Таким чином, усвідомлення підозрюваним тяжкості покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що висунута йому підозра грунтується в тому числі на показах свідків, відомості про яких наявні у долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, його обізнаність про обставини вказаного кримінального провадження, дають достатні підстави вважати про наявність ризиків можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

При цьому, в частині впливу на вже допитаних свідків у кримінальному провадженні, слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

В зв`язку з цим, є достатні підстави вважати, що не будучи обмеженим у спілкуванні зі свідками, підозрюваний матиме можливість впливати на них для зміни змісту та обсягу показань на його користь, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність та доведеність ризиків вчинення підозрюваним дій, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України.

Поряд з цим, слідчий суддя вважає, що під час розгляду клопотання прокурором не доведено наявності ризиків, передбачених п.2 ч.1 ст.177 ЦПК України, оскільки ані в клопотанні, ані під час його розгляду не зазначено та не конкретизовано які конкретно речі та документи, що мають значення для кримінального провадження, на теперішній час не було відшукано та вилучено органом досудового розслідування, а відповідно і існування ризиків їх знищення, спотворення або переховування.

Частиною 1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.ч.6,8 ст.176 цього Кодексу.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Згідно ч.ч.1,4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Поряд з наявними ризиками, передбаченими п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, які слідчий суддя визнає доведеними прокурором, слідчий суддя також враховує дані про особу підозрюваного, його репутацію, міцність соціальних зав`язків, зокрема, його вік, що останній раніше не судимий, одружений, офіційно працевлаштований; наявність у нього постійного, зареєстрованого місця проживання, де він фактично мешкає з дружиною на протязі тривалого часу.

Також слідчий суддя враховує позитивні характеристики підозрюваного за місцем роботи та за місцем проживання, належну процесуальну поведінку підозрюваного, який самостійно з`явився за викликом до суду для участі у розгляді клопотання, повністю відшкодував заподіяну потерпілому матеріальну та моральну шкоду, що підтверджується відповідною письмовою заявою останнього.

Таким чином, враховуючи наявні ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а також фактичні обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено наявності підстав, які б об`єктивно свідчили про неможливість запобігання наявним ризикам, застосуванням до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

В зв`язку з цим, слідчий суддя приходить до висновку, що необхідним та достатнім запобіжним заходом, який має бути застосований до підозрюваного, є домашній арешт у нічний час доби, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених п.п.1,3,4 ч.5 ст.194 КПК України, що на даному етапі досудового розслідування забезпечить запобіганню наявним ризикам та належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Строк запобіжного заходу та покладених обов`язків визначити в межах строку досудового розслідування до 23.03.2025 року включно.

Керуючись ст.ст.177,178,181,183,184,193,194,196 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, за адресою його зареєстрованого та фактичного постійного місця проживання: АДРЕСА_1 , на строк до 23.03.2025 року включно, із забороною залишати вказане житло в період часу з 21-00 г. до 07-00 г., крім необхідності явки до слідчого, прокурора або суду, а також за винятком необхідності отримання невідкладної медичної допомоги або наявності інших обставин, що загрожують життю та здоров`ю, у т.ч. для слідування в укриття під час повітряних тривог.

Покласти на підозрюваного на строк до 23 березня 2025 року включно наступні обов`язки:

-повідомляти слідчого, прокурора або суду про зміну свого місця проживання або перебування;

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожним викликом;

-утриматись від спілкування у будь-який позапроцесуальний спосіб зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні щодо обставин цього провадження.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до вимог ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу направити для виконання до органу поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1