Справа № 598/2790/24
провадження № 1-кп/598/257/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2024 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді Гудими І.В.

секретаря Жиляк Н.Я.

з участю сторін кримінального провадження: прокурора Дремлюги Р.В., обвинуваченого ОСОБА_1 , захисника Кушки О.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі кримінальне провадження за №598/2790/24 по обвинуваченню

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, робітника ТОВ «Негабарит-Сервіс», раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 382 КК України,

встановив:

05 лютого 2024 року постановою Іллічівського міського суду Одеської області по справі №501/107/24, яка набрала законної сили 11 червня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік.

В подальшому, у ОСОБА_1 , який достовірно знаючи про те, що постановою Іллічівського міського суду Одеської області по справі №501/107/24, яка набрала законної сили, його притягнуто до адміністративної відповідальності та призначено покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, усвідомлюючи, що упродовж вищезгаданого строку він позбавлений права керування транспортними засобами, виник протиправний умисел, спрямований на умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_1 діючи умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.1 ст.129-1 Конституції України та ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, з метою невиконання постанови Іллічівського міського суду Одеської області від 05 лютого 2024 року по справі №501/107/24, що набрала законної сили, маючи реальну можливість її виконати, 06 жовтня 2024 року приблизно о 17 год. 13 хв. керував транспортним засобом марки «Volvo» із реєстраційним номером НОМЕР_1 на автомобільній дорозі М-19 зі сполучення «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече», що проходить по території Вишнівецької ТГ Кременецького району Тернопільської області, без права керування транспортним засобом, та був зупинений працівниками поліції.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 є винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, як за ознаками умисного невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Під час досудового розслідування даного кримінального провадження, а саме 08 листопада 2024 року, між прокурором Лановецького відділу Кременецької окружної прокуратури Дремлюгою Р.В., якій на підставі ст.36 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_1 , за участі захисника Кушки О.М., в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди, прокурор та підозрюваний ОСОБА_1 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій останнього за ч.1 ст.382 КК України. При цьому ОСОБА_1 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення. Також, сторони узгодили покарання, яке слід призначити ОСОБА_1 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень. ОСОБА_1 погоджується з таким видом і мірою покарання. В даній угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, які роз`яснено підозрюваному ОСОБА_1 ..

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши вищевказану угоду на відповідність вимогам кримінального процесуального кодексу України та Закону, суд приходить до висновку, що вищевказана угода може бути затверджена з таких мотивів.

Так, відповідно до положень ч.2 та ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Частиною 5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.382 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1 , відповідно до ч.4 ст.12 КК України, є нетяжким злочином. Правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про визнання винуватості укладено під час досудового розслідування, узгоджена сторонами міра покарання відповідає вимогам КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України, а її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_1 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, який йому інкримінується, цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, і наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що обвинувачений не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечував у судовому засіданні і сам обвинувачений ОСОБА_1 ..

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З огляду на вказане суд приходить до висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження вищевказаної угоди про визнання винуватості і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі наведеного та керуючись п.1 ч.3 ст.314, ст.ст.369, 371, 373, 374, 392, 394, 474, 475 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 08 листопада 2024 року між прокурором Лановецького відділу Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_2 та підозрюваним ОСОБА_1 у кримінальному провадженні за №598/2790/24.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, призначивши йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Речовий доказ по справі, а саме диск, на якому збережено відеозапис щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, який знаходиться при матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження.

На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, а для особи, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя : Ігор ГУДИМА