Справа № 953/88/24
н/п 1-кс/953/954/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2025 р. м. Харків

Слідчий суддя Київського районного судуґм м. Харкова ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_2 , погоджене процесуальним керівником прокурором ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001039 від 07.09.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Гути, Богодухівського району Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, військовозобов`язаного, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3

підозрюваний ОСОБА_4

захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 ,

секретар судового засідання ОСОБА_6

у с т а н о в и в:

До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання, у якому слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування з покладенням на підозрюваного обов`язків.

1. Зміст поданого клопотання.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим управлінням ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001039 від 07.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у невстановлений період часу, з кінця жовтня 2023 року по 23 листопада 2023, діючи за попередньою змовою, всупереч п.п.2,3 порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою КМУ № 761 від 23.05.2007 року «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», не маючи лісорубного квитка, ордера на здійснення лісорубних робіт, маючи на меті здійснити незаконну порубку дерев у лісових насадженнях, перебуваючи в лісозахисній смузі між с. Крюково та с. Красиве, Лозівського району, Харківської області за географічними координатами 49.260675, 36.435144, розуміючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, заздалегідь заготовленим та прилаштованим майном, що було необхідне для здійснення зрубу стовбурів дерев та їх розпилу, а саме бензопил, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 здійснили незаконну вирубку дерев різних порід сироростучих до ступеня припинення росту, відділивши стовбур дерев від кореня в кількості 537 шт., з діаметрами пнів від 11 см. до 70 см. та дерев різних порід сухостійних до ступеня припинення росту, відділивши стовбур дерев від кореня в кількості 30 шт. з діаметрами пнів від 12 см. до 54 см.

Після чого, частини незаконно спиляних дерев було завантажено до вантажного відділення автомобілів марки УАЗ зеленого кольору д.н.з. НОМЕР_1 та автомобілю ЗІЛ моделі 131 д.н.з. з НОМЕР_2 та здійснено перевезення даних незаконно зрубаних дерев до місця зберігання, а саме: колишнього підприємства ПДП «ХІМПРОМ», яке розташоване за адресою: Харківська область, м. Златопіль (Первомайський), вул. Дорожня, буд. 31.

В свою чергу ОСОБА_8 разом із ОСОБА_4 забезпечили зберігання незаконно зрубаних дерев та в подальшому здійснили їх збут місцевим мешканцям Лозівського району, Харківської області, звернувши отримані грошові кошти на свою користь. Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , відповідно висновку експерта №7410 від 24.10.2024 спричинили тяжкі наслідки державі, що виразилось у матеріальній шкоді на суму 1600167,37 грн.

Окрім цього, встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у невстановлений період часу, в період з 22 листопада 2023 року по 12 грудня 2023, діючи повторно за попередньою змовою, всупереч п.п.2,3 порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою КМУ № 761 від 23.05.2007 року «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», не маючи лісорубного квитка, ордера на здійснення лісорубних робіт, маючи на меті здійснити незаконну порубку дерев у лісових насадженнях, перебуваючи в лісозахисній смузі між с. Крюково та с. Красиве, Лозівського району, Харківської області, на ділянці місцевості за географічними координатами 49.2607, 36.4357 (початок) 49.2625, 36.4398 (кінець), розуміючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, заздалегідь заготовленим та прилаштованим майном, що було необхідне для здійснення зрубу стовбурів дерев та їх розпилу, а саме бензопил, ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та ОСОБА_15 здійснили незаконну вирубку дерев різних порід сироростучих до ступеня припинення росту, відділивши стовбур дерев від кореня в кількості 697 шт., з діаметрами пнів від 11 см. до 92 см. та дерев різних порід сухостійних до ступеня припинення росту, відділивши стовбур дерев від кореня в кількості 16 шт. з діаметрами пнів від 12 см. до 57 см.

Після чого, частини незаконно спиляних дерев були завантажені до вантажного відділення автомобілів марки УАЗ зеленого кольору д.н.з., НОМЕР_1 , автомобілю ЗІЛ моделі 131 д.н.з. з НОМЕР_2 та УАЗ модель 3303 ЗНГ зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 та здійснено перевезення даних незаконно зрубаних дерев до місця зберігання, а саме: колишнього підприємства ПДП «ХІМПРОМ», яке розташоване за адресою: Харківська область, м. Златопіль (Первомайський), вул. Дорожня, буд. 31. В свою чергу ОСОБА_8 разом із ОСОБА_4 забезпечили зберігання незаконно зрубаних дерев та в подальшому здійснили їх збут місцевим мешканцям Лозівського району, Харківської області, звернувши отримані грошові кошти на свою користь. Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та ОСОБА_15 , відповідно висновку експерта №7409 від 25.10.2024 спричинили тяжкі наслідки державі, що виразилось у матеріальній шкоді на суму 2186425,85 грн. Окрім цього, встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у невстановлений в ході досудового розслідування час, в період з 07 березня 2024 року по 17 березня 2023, діючи повторно за попередньою змовою, всупереч п.п.2,3 порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою КМУ № 761 від 23.05.2007 року «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», не маючи лісорубного квитка, ордера на здійснення лісорубних робіт, маючи на меті здійснити незаконну порубку дерев у лісових насадженнях, перебуваючи в лісозахисній смузі між с. Крюково та с. Красиве, Лозівського району, Харківської області, на ділянці місцевості за географічними координатами 49.2625, 36.4398 (початок) 49.2637, 36.1127 (кінець), розуміючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, заздалегідь заготовленим та прилаштованим майном, що було необхідне для здійснення зрубу стовбурів дерев та їх розпилу, а саме бензопил, ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , здійснили незаконну вирубку дерев різних порід сироростучих до ступеня припинення росту, відділивши стовбур дерев від кореня в кількості 553 шт., з діаметрами пнів від 11 см. до 72 см. Після чого, частини незаконно спиляних дерев були завантажені до вантажного відділення автомобілів марки УАЗ зеленого кольору д.н.з., НОМЕР_1 , автомобілю ЗІЛ моделі 131 д.н.з. з НОМЕР_2 та УАЗ модель 3303 ЗНГ зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 та здійснено перевезення даних незаконно зрубаних дерев до місця зберігання, а саме: колишнього підприємства ПДП «ХІМПРОМ», яке розташоване за адресою: Харківська область, м. Златопіль (Первомайський), вул. Дорожня, буд. 31.

В свою чергу ОСОБА_8 разом із ОСОБА_4 забезпечили зберігання незаконно зрубаних дерев та в подальшому здійснили їх збут місцевим мешканцям Лозівського району, Харківської області, звернувши отримані грошові кошти на свою користь. Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , та ОСОБА_12 , відповідно висновку експерта №7411 від 28.10.2024 спричинили тяжкі наслідки державі, що виразилось у матеріальній шкоді на суму 1495013,06 грн. Окрім цього, встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 12 години 03 хвилини 24 жовтня 2024, діючи повторно за попередньою змовою, всупереч п.п.2,3 порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою КМУ № 761 від 23.05.2007 року «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», не маючи лісорубного квитка, ордера на здійснення лісорубних робіт, маючи на меті здійснити незаконну порубку дерев у лісових насадженнях, перебуваючи в лісозахисній смузі неподалік від с. Рокитне, Лозівського району, Харківської області, на ділянці місцевості за географічними координатами 49.254042, 36.472139 (початок) 49.2517112, 36.4655174 (кінець), розуміючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, заздалегідь заготовленим та прилаштованим майном, що було необхідне для здійснення зрубу стовбурів дерев та їх розпилу, а саме бензопил, ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , здійснили незаконну вирубку дерев різних порід сироростучих до ступеня припинення росту, відділивши стовбур дерев від кореня в кількості 10 шт., з діаметрами пнів від 15 см. до 65 см. та дерев різних порід сухостійних до ступеня припинення росту, відділивши стовбур дерев від кореня в кількості 16 шт. з діаметрами пнів від 15 см. до 74 см.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , відповідно висновку експерта №10872 від 05.12.2024 спричинили тяжкі наслідки державі, що виразилось у матеріальній шкоді на суму 152627,17 грн.

23.01.2025 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 246 КК України, повідомлено про підозру: ОСОБА_4

2. Позиція учасників у судовому засіданні.

У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав, яке просив задовольнити, посилаючись на наявність ризиків вчинення підозрюваним дій, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення копотання, посилаючись на його безпідставність та необгрунтованість.

3. Мотиви та оцінка слідчого судді.

3.1. Підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді домашьного арешту.

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, віднесені також запобіжні заходи.

Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Частина третя ст. 176 КПК України встановлює, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: (1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; (2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; (3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; (4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; (5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначено ч. 1 ст. 178 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать (1) про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: (1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; (2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; (3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; (4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; (5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; (6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; (7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; (8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; (9) носити електронний засіб контролю (ч. 5 ст. 194 КПК України).

3.2. Набуття статусу підозрюваного.

Запобіжні заходи на стадії досудового розслідування можуть застосовуватися лише до підозрюваного.

За змістом ч. 1 ст. 42 КПК України, статус підозрюваного має, зокрема, особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру.

Частиною 1 статті 276 КПК України визначено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: (1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; (2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; (3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України).

Як встановлено слідчим суддею, 23.01.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України, ОСОБА_4 набув статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

3.3. Наявність обґрунтованої підозри.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Разом з тим, кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, керуючись приписами ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

За такого, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Отже, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність останньої до його вчинення вірогідною та достатньою для обрання відносно неї запобіжного заходу.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованого злочину підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема, - протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової дії візуальне спостереження за особою ОСОБА_11 , №399т/55/119/01-2024 від 16.01.2024; - протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової дії візуальне спостереження за особою ОСОБА_10 , №398т/55/119/01-2024 від 16.01.2024; - протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової дії візуальне спостереження за особою ОСОБА_9 , №402т/55/119/01-2024 від 16.01.2024; - протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової дії візуальне спостереження за особою ОСОБА_16 , №400т/55/119/01-2024 від 16.01.2024; - протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж відносно ОСОБА_10 №397т/55/119/01-2024 від 16.01.2024; - протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж відносно ОСОБА_8 №2121т/55/119/01-2024 від 25.03.2024; - протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 24.10.2024; - протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 12.11.2024; - протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 12.11.2024; - іншими матеріалами в їх сукупності.

Ураховуючи вищезазначені загальні підходи до обґрунтованості підозри, а також встановлені згідно з матеріалами судового провадження факти, слідчий суддя вважає, що наявна інформація, яка може переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 своїми діями, про які йдеться у повідомленні про підозру, вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Разом з тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях ОСОБА_4 вини у вчиненні злочину. Так, на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваної, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акта, а не під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що свідчать про вірогідність причетності особи до вчинення інкримінованого злочину та необхідність застосування щодо такої особи обмежувального заходу.

Обставини здійснення підозрюваним ОСОБА_4 конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

3.4. Наявність ризиків.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, у клопотанні слідчий посилається на наявність ризиків, які свідчать про можливе вчинення ОСОБА_4 дій, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК.

3.4.1. Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення злочину, у разі доведення його винуватості, може залишити та змінити своє місце проживання, що свідчить про можливі спроби уникнення кримінальної відповідальності шляхом переховування від правоохоронних органів та суду.

3.4.2. Ризик незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

В свою чергу, частиною 11 ст. 615 КПК України визначено, що показання, отримані під час допиту свідка, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації. Показання, отримані під час допиту підозрюваного, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо у такому допиті брав участь захисник, а хід і результати проведення допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

3.5. Наявність інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України.

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, крім встановлених ризиків кримінального провадження, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами матеріалів, оцінює в сукупності існування інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України.

3.6. Наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

На переконання слідчого судді, досліджені під час судового засідання та описані у цій ухвалі ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід може негативно відобразитися на здійсненні швидкого та ефективного досудового розслідування, якого можливо досягнути лише за умов нівелювання ризиків кримінального провадження. За встановлених слідчим суддею обставин, необхідним є саме домашній арешт, оскільки застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, буде недостатнім стримуючим фактором від реалізації встановлених ризиків і створить можливість для вчинення ним позапроцесуальних дій з метою перешкоджання кримінальному провадженню.

Таким чином, слідчий суддя вважає достатнім застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 (з можливістю відвідування найближчого укриття у разі оголошення повітряної загрози), у період часу з 23:00 години до 05:00 години, зобов`язавши прибувати за кожною вимогою до суду, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Разом із цим, слідчий суддя враховує обсяг обставин, що підлягають доказуванню, з огляду на правову кваліфікацію, а також введений на всій території України воєнний стан, який поза залежністю від волі сторони обвинувачення може ускладнити проведення слідчих та процесуальних дій, а тому вважає за доцільне визначити строк дії такого запобіжного заходу у межах строку досудового розслідування.

4. Висновки за результатами розгляду клопотання.

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, що свідчать про набуття ОСОБА_4 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останнім інкримінованих злочинів, про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики вчинення нею дій, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для часткового задоволення клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що полягає в забороні підозрюваному залишати житло у певний період доби.

Слід зазначити, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси підозрюваного з метою забезпечення кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне відзначити, що відповідно до положень частини 1 статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень..

Керуючись ст. 177, 178, 181, 183, 194, 197 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_2 ,- задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у межах строку досудового розслідування по 23.03.2025 (включно), який полягає у забороні підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 у період часу з 23:00 години до 05:00 години, зобов`язавши прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора.

У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_2 у іншій його частині, - відмовити.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України, наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора за першою вимогою;

2) не відлучатися з м. Златопіль Лозівського району Харківської області без дозволу слідчого, прокурора;

3) повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити строк дії ухвали по 23.03.2025 (включно).

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений і підписаний 05.02.2025.

Слідчий суддя - ОСОБА_1