Справа № 439/2383/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1750/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бродівського районного суду Львівської області від 08.11.2024 року у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Конюшків Бродівського району Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

встановила:

ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Слідчого відділу Відділення поліції № 1 Золочівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді триманні під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків строком на 60 діб, тобто до 05 січня 2025 року.

В мотивах прийнятого рішення слідчий суддя покликається на те, що оголошена підозра ОСОБА_6 є обґрунтованою, прокурором доведено ризики, передбачені ст. 177 КПК України, однак не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе запобігти встановленим в ході розгляду клопотання ризикам. Враховуючи особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про можливість досягнення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою повністю відмовити у задоволенні клопотання та не застосовувати відносно нього жодного запобіжного заходу. Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що копію оскаржуваної ухвали отримав лише 13.11.2024 року. Зазначає, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Звертає увагу, що наявні в матеріалах справи докази його вини є сумнівними. Крім того, на переконання апелянта, застосування відносно нього цілодобового домашнього арешту позбавить його можливості працювати та заробляти гроші на першочергові потреби.

З огляду на те, що копію оскаржуваної ухвали підозрюваний ОСОБА_6 отримав лише 13.11.2024 року, а апеляційну скаргу подав 20.11.2024 року, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, а тому його слід поновити.

Заслухавши доповідача, доводи підозрюваного, який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти її задоволення, розглянувши матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, слідчий суддя, на підставі наданих слідчим та прокурором доказів, котрі містяться у матеріалах клопотання, встановив обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, що стверджується даними протоколу затримання підозрюваного ОСОБА_6 від 07.11.2024; даними протоколів допиту потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які повідомили про обставини вчинення щодо них кримінальних правопорушень; даними протоколів допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які підтвердили покази, надані потерпілими, які в сукупності підтверджують вину підозрюваного.

Колегія суддів зазначає, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Вищевказані докази та матеріали кримінального провадження здатні переконати стороннього неупередженого спостерігача у наявності підстав підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні суспільно небезпечних дій, які йому інкриміновані органом досудового розслідування.

Доводи апелянта про те, що наявні в матеріалах справи докази його вини є сумнівними, на думку колегії суддів, підлягають з`ясуванню в процесі розслідування кримінального провадження чи розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги твердження підозрюваного ОСОБА_6 про те, що застосування відносно нього цілодобового домашнього арешту позбавить його можливості працювати та заробляти гроші на першочергові потреби, оскільки матеріали справи не містять даних про офіційне працевлаштування підозрюваного.

Крім того, підозрюваний не позбавлений можливості працювати віддалено, а застосування запобіжного заходу носить тимчасовий характер та прямо передбачено кримінальним процесуальним законом на час, необхідний для розгляду кримінального провадження.

Таким чином, з врахуванням обставин вчинення злочину, того, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, раніше не судимий, офіційно не працює, має постійне місце реєстрації та проживання, віку та стану здоров`я підозрюваного, колегія суддів приходить до переконання, що слідчий суддя дійшов до вірного висновку про те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є надмірним засобом забезпечення кримінального провадження, а для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого, до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, що є необхідним та достатнім для виконання ним процесуальних обов`язків.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді колегією суддів не встановлено, а тому її слід залишити без змін.

Клопотання підозрюваного ОСОБА_6 про допит ОСОБА_14 в якості свідка задоволенню не підлягає, оскільки остання не була очевидцем вчинення кримінального правопорушення та є сестрою підозрюваного, а відтак її покази будуть упередженими.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

поновити підозрюваному ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Бродівського районного суду Львівської області від 08.11.2024 року.

Ухвалу слідчого судді Бродівського районного суду Львівської області від 08.11.2024 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту до 05 січня 2025 року - залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4