пр. № 1-кс/759/612/25
ун. № 759/1651/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 про накладення арешту подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000277 від 20.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Святошинського районного суду м. Києва надійшло старшого слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 про накладення арешту подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000277 від 20.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що 20.01.2025 о 09 год. 20 хв. за адресою: м. Київ, вул. Ірпінська, 66 працівниками поліції в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за збут наркотичного засобу метадон (фенадон) на території Святошинського району м. Києва, та в ході особистого у якого було вилучено: мобільний телефон «Redmi 10-A», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та особисті речі.

Вилучене в ході затримання в порядку ст. 208 КПК України майно є доказом злочину, а саме - мобільний телефон з сім картою мобільного оператору використовувався останнім для налагодження зв`язку з метою реалізації наркотичних засобів та психотропних речовин іншим особам, також вказаний мобільний телефон підпадає під ознаки конфіскації у підозрюваного, у разі визнання його винним у скоєнні злочину, в якому останній підозрюється, також в мобільному телефоні ОСОБА_4 може міститись інформація про осіб, які збували йому наркотичні засоби, а також осіб та інформацію про збут останнім наркотичних засобів та перерахування коштів за придбання заборонених в обігу речовин. Окрім цього, є підстави вважати, що вищевказані особисті речі, вилучені при затриманні ОСОБА_4 , отриманні ним в ході злочинної діяльності, підпадають під ознаки конфіскації у підозрюваного, у разі визнання його винним у скоєнні злочину за ч. 2 ст. 307 КК України.

З метою забезпечення тимчасового вилучення майна, на вилучене майно необхідно накласти арешт з метою збереження речових доказів та можливої конфіскації майна в кримінальному провадженні у звязку із чим слідчий звернувся із відповідним клопотанням до слідчого судді.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити із підстав викладених у клопотанні слідчого.

Захисник та підозрюваний у судовому засіданні заперечували щодо клопотання прокурора.

Вивчивши зміст клопотання і надані суду письмові докази, заслухавши думку учасників розгляду клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

У провадженні СВ Святошинського УП ГУНП у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000277 від 20.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

20.01.2025 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається зі змісту клопотання та долучених до нього документів в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_4 після його затримання в порядку ст. 208 КПК України, в останнього було виявлено та вилучено: мобільний телефон «Redmi 10-A», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та особисті речі.

Відповідно до постанови старшого слідчого Святошинського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 про визнання речовими доказами від 20.01.2025, мобільний телефон та особисті речі ОСОБА_4 визнано речовими доказами.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, накладення арешту з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. 170-174 КПК України, та згідно з ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Оскільки стороною кримінального провадження доведено необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів та враховуючи, що майно на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, є речовим доказом, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та з метою можливої конфіскації майна, вважаю за необхідне задовольнити клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 про накладення арешту подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000277 від 20.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 20.01.2025 під час особистого обшуку в порядку ст. 208 КПК України у ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон «Redmi 10-A», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та особисті речі.

Ухвала виконується негайно, її оскарження не зупиняє виконання.

Ухвала може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, без виклику яких постановлено ухвалу - протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1