печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печерського районного суду м. Києва клопотання слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, катувань, інших видів неналежного поводження з особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0001236 від 11.11.2024,

УСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, катувань, інших видів неналежного поводження з особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором першого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0001236 від 11.11.2024.

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001236 від 11.11.2024 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

Суть підозри сторона обвинувачення обґрунтовує наступним.

ОСОБА_4 в органах Національної поліції України працює з 2015 року. Наказом начальника ГУ НП в Черкаській області № 273 о/с від 31.07.2024, ОСОБА_4 призначений на посаду начальника відділу поліцейської діяльності #1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області. Згідно з посадової інструкції начальника відділу поліцейської діяльності № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 01.08.2024, ОСОБА_4 , крім іншого, зобов`язаний виконувати вимоги Конституції та Законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, МВС України та ГУНП в Черкаській області, а також очолює відділ поліцейської діяльності № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області та здійснює керівництво діяльністю, представляє відділ у відносинах з іншими органами, підприємствами, установами та організаціями в зоні обслуговування. Вносить на розгляд начальника Черкаського районного управління поліції ГУНІ в Черкаській області пропозиції щодо забезпечення формування державної політики у сфері забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави з питань протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, а також поліцейських послуг у сфері обслуговування.

Слідчий у клопотанні зазначає, що начальник відділу поліцейської діяльності № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 достовірно знаючи про вищевказані вимоги нормативно-правових актів, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, але не пізніше 31.10.2024, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та метою незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх правові наслідки та використовуючи надані йому повноваження створив протиправну схему, спрямовану на щомісячне вимагання та одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 в розмірі 25 000 (двадцяти п`яти тисяч) гривень за забезпечення сприяння в безперешкодному здійсненні збуту та перевезення такою особою алкогольних напоїв на території Черкаського району без відповідних дозвільних документів, необхідних для здійснення такої діяльності.

До початку повномасштабного воєнного вторгнення рф проти України, громадянин України ОСОБА_7 займався виготовленням алкогольних напоїв домашнього виробництва (настоянок, лікерів) для власних потреб, близьких та знайомих. З цією метою, ОСОБА_7 купував сировину для виготовлення вказаних напоїв через знайомих оптових продавців на Черкаській міжрайонній торгівельній оптовій базі Черкаської облспоживспілки.

Навесні 2023 року ОСОБА_7 познайомився з ОСОБА_4 під час зустрічі у компанії знайомих, де поділився з останнім своїми навичками виготовлення алкогольних напоїв.

У подальшому, 30.10.2024, ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_7 та домовився з ним про зустріч цього ж дня за адресою: м. Черкаси, пров. Медичний, 3. Під час цієї зустрічі, перебуваючи за вказаною адресою, ОСОБА_4 , знаючи, що ОСОБА_7 періодично виготовляє спиртовмісні алкогольні напої у значних обсягах та реалізовує їх серед місцевого населення, повідомив останньому, що він наразі обіймає керівну посаду в Черкаському районному управлінні поліції ГУНП в Черкаській області, та висунув останньому вимогу про надання йому щомісячно неправомірної вимоги в сумі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень за забезпечення сприяння з використанням власного службового становища безперешкодному здійсненню ОСОБА_7 збуту алкогольних напоїв на території Черкаського району без відповідних дозвільних документів, необхідних для здійснення такої діяльності, зауваживши при цьому, що у разі відмови від зазначеної вище вимоги, ОСОБА_4 буде вживати заходів для притягнення ОСОБА_7 до відповідальності.

У ході досудового розслідування встановлено, що з метою реалізації свого злочинного плану ОСОБА_4 поінформував ОСОБА_7 про те, що у разі зупинення співробітниками сектору реагування патрульної поліції Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області транспортного засобу, яким користується ОСОБА_7 та виявлення факту незаконного перевезення алкогольних напоїв з метою їх подальшого збуту, ОСОБА_7 необхідно буде повідомити ОСОБА_4 про вказану ситуацію із зазначенням номерного знаку транспортного засобу працівників поліції, які його зупинили. Після цього він в телефонному режимі дасть вказівку своїм підлеглим працівникам відпустити ОСОБА_7 без здійснення відповідної перевірки та вжиття будь-яких заходів.

Розуміючи протиправний характер дій ОСОБА_4 , ОСОБА_7 05.11.2024 звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення до Управління Служби безпеки України в Черкаській області.

Під час наступної зустрічі 27.11.2024 приблизно о 16 год. 00 хв. за адресою: м. Черкаси, пров. Медичний, буд. 7, ОСОБА_4 повторно висловив ОСОБА_7 вимогу щодо надання останнім йому неправомірної вигоди за вищевказаних умов, на що ОСОБА_7 фактично відповів згодою.

Після цього, 03.12.2024 приблизно о 13 год. 00 хв., ОСОБА_7 використовуючи орендований транспортний засіб марки Volkswagen моделі Crafter, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 здійснював незаконне перевезення алкогольних напоїв, з метою їх подальшого збуту на території Черкаської області. Під час руху по вул. Черкаській у с. Соснове Черкаського району Черкаської області автомобіль ОСОБА_7 зупинили працівники патрульної поліції ГУНП в Черкаської області, які при огляді транспортного засобу виявили факт незаконного перевезення ОСОБА_7 поліетиленових пляшок ємністю 5 літрів кожна зі спиртовмісною рідиною. Водночас ОСОБА_7 , відійшовши від працівників патрульної поліції, за допомогою месенджера «WhatsApp» повідомив ОСОБА_4 про вищевказані обставини та повідомив номер державного номерного знаку транспортного засобу працівників патрульної поліції, що його зупинили.

Відразу після цього, на виконання досягнутої з ОСОБА_7 домовленості, використовуючи в інтересах останнього своє службове становище, ОСОБА_4 під час телефонної розмови зі співробітники патрульної поліції, які зупинили транспортний засіб ОСОБА_7 , надав їм вказівку відпустити ОСОБА_8 без вжиття відповідних заходів реагування, передбачених законодавством України, після чого працівники поліції покинули місце огляду транспортного засобу.

Як зазначено у клопотанні, надалі, згідно з попередньою домовленістю з ОСОБА_4 , діючи за вказівкою останнього ОСОБА_7 12.12.2024 приблизно о 12 год. 00 хв. прибув на парковку біля магазину «Делві» за адресою: м. Черкаси, пров. Медичний, буд. 7, де зустрівся з ОСОБА_4 . Продовжуючи вчинення своїх злочинних дій, спрямованих на незаконне збагачення шляхом одержання від ОСОБА_7 неправомірної вигоди, діючи з корисливих мотивів, використовуючи владу та службове становище, ОСОБА_4 висунув останньому вимогу надати згідно з досягнутою домовленістю неправомірну вигоду в обумовленому раніше розмірі, поклавши грошові кошти в автомобіль марки Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , припаркований поруч з магазином «Делві».

Відразу після цього ОСОБА_7 , на виконання вимоги ОСОБА_4 щодо надання йому неправомірної вигоди у визначеному раніше розмірі, поклав на заднє пасажирське сидіння грошові кошти в сумі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень.

Отримавши від ОСОБА_7 вказану неправомірну вигоду, ОСОБА_4 підтвердив подальше виконання ним досягнутої з ОСОБА_7 домовленості, використовуючи в інтересах останнього свого службового становища, вказавши, що у випадку повторного зупинення ОСОБА_7 працівниками поліції під час перевезення алкогольних напоїв, останній так само має повідомити ОСОБА_4 з метою подальшого забезпечення безперешкодного перевезення і реалізації ОСОБА_7 алкогольних напоїв.

Слідством встановлено, що 12.12.2024 приблизно о 12 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи біля магазину «Делві» за адресою: м. Черкаси, пров. Медичний, буд. 7, на виконання вищезазначеної незаконної вимоги ОСОБА_4 , передав, а ОСОБА_4 у свою чергу, продовжуючи свою протиправну діяльність та бажаючи довести до кінця свій злочинний умисел, направлений на щомісячне одержання неправомірної вигоди, діючи умисно одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в розмірі 25 000 грн, за вчинення дій для безперешкодного перевезення і реалізації ОСОБА_7 алкогольних напоїв на території Черкаського району Черкаської області, а також щодо невжиття заходів для притягнення ОСОБА_7 до відповідальності за зайняття вказаною діяльністю без відповідних дозвільних документів, необхідних для її здійснення.

Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення шляхом одержання від ОСОБА_7 неправомірної вигоди, ОСОБА_4 висунув ОСОБА_7 вимогу про необхідність передачі останнім йому вказаної такої самої грошової суми через місяць. Діючи на виконання висунутої ОСОБА_4 вимоги, ОСОБА_7 20.01.2025 о 10 год. 22 хв. зателефонував ОСОБА_4 та домовився зустрітися з ним того ж дня за адресою: АДРЕСА_1 .

Того ж дня, 20.01.2025 приблизно об 11 год. 00 хв. за попередньою домовленістю з ОСОБА_4 , діючи за вказівкою останнього ОСОБА_7 прибув на парковку біля магазину «Делві» за адресою: м. Черкаси, пров. Медичний, буд. 7, де зустрівся з ОСОБА_4 .

Продовжуючи вчинення своїх злочинних дій, спрямованих на незаконне збагачення шляхом одержання від ОСОБА_7 неправомірної вигоди, діючи з корисливих мотивів, використовуючи владу та службове становище, ОСОБА_4 висунув останньому вимогу надати згідно з досягнутою домовленістю неправомірну вигоду в обумовленому раніше розмірі, тобто 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень, які ОСОБА_7 згідно вказівки ОСОБА_4 поклав в автомобіль марки Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , припаркований поруч з магазином «Делві».

Відразу після цього ОСОБА_7 , на виконання вимоги ОСОБА_4 щодо надання йому неправомірної вигоди у визначеному раніше розмірі, поклав на заднє пасажирське сидіння грошові кошти в сумі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень.

20.01.2025 приблизно об 11 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи біля магазину «Делві» за адресою: м. Черкаси, пров. Медичний, буд. 7, на виконання вищезазначеної незаконної вимоги ОСОБА_4 , передав, а ОСОБА_4 у свою чергу, продовжуючи свою протиправну діяльність та бажаючи довести до кінця свій злочинний умисел, направлений на щомісячне одержання неправомірної вигоди, діючи умисно одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в розмірі 25 000 грн, за вчинення дій для безперешкодного перевезення і реалізації ОСОБА_7 алкогольних напоїв на території Черкаського району Черкаської області, а також щодо невжиття заходів для притягнення ОСОБА_7 до відповідальності за зайняття вказаною діяльністю без відповідних дозвільних документів, необхідних для її здійснення.

Таким чином, як зазначено у клопотанні, ОСОБА_4 , обіймаючи посаду начальника відділу поліцейської діяльності № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, діючи умисно, з корисливих мотивів, висловив вимогу та одержав неправомірну вигоду від ОСОБА_7 в загальній сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень за забезпечення сприяння безперешкодному здійсненню ОСОБА_7 збуту та перевезення алкогольних напоїв на території Черкаського району без відповідних дозвільних документів, необхідних для здійснення такої діяльності, а також за невжиття передбачених законом заходів реагування відносно останнього за здійснення такої діяльності, тобто за вчинення дій з використанням наданої йому влади та службового становища.

За таких обставин ОСОБА_4 підозрюється в одержанні неправомірної вигоди службовою особою, яка займає відповідальне становище, для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-яких дій з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий вважає наявними підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою запобігання спробам останнього вчинити дії, передбачені пунктами 1, 2, 3, 4, 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме:

- існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що санкцією статті, за якою підозрюється ОСОБА_4 , передбачене, зокрема, покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з конфіскацією майна, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду для уникнення кримінальної відповідальності за тяжкий злочини, а також відбування відповідного покарання, Підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість злочину та невідворотність покарання за його вчинення, перебуваючи тривалий час на посаді начальника відділу поліцейської діяльності № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, має реальні можливості покинути територію України з цією метою, включаючи можливість поза межами пропуску через державний кордон України, а також переховуватись на території України, в тому числі на непідконтрольній території України, вважаючи обставини воєнного стану, проведення активних бойових дій ЗСУ проти збройних сил російської федерації, а також відсутності, у зв`язку із цим, відповідної можливості певними правоохоронними та контролюючими органами здійснювати покладені на них Законом функції;

- існує ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний, перебуваючи на посаді начальника відділу поліцейської діяльності № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, обізнаний у юридичних документах, у тому числі які стосуються кримінальних процесуальних відносин, процедурі їх створення, зміни, спотворення та/або знищення, у зв`язку із цим, користуючись своїми професійними знаннями та досвідом, у тому числі може використати їх на свою користь. Підозрюваний ОСОБА_4 , користуючись налагодженими зв`язками та здобутими знайомствами, отриманими під час перебування на керівній посаді в правоохоронних органів, може особисто або опосередковано негативно впливати на хід досудового слідства та судового розгляду через прохання, погрози або іншим шляхом знищити, приховати або спотворити докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема, речі та документи, які містять інформацію щодо вимагання ним неправомірної вигоди у ОСОБА_7 , а також які стосуються збуту алкогольних напоїв. Крім того, з огляду на тривалий стаж роботи в правоохоронних органах та відповідну освіту, ОСОБА_4 , як начальник відділу поліцейської діяльності № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, орієнтується в порядку виявлення та документування правопорушень у сфері службової діяльності, у зв`язку з чим має спеціальні знання, які дозволяють йому володіти інформацією, які саме речі та документи мають істотне значення для встановлення обставин злочину, та у разі знищення, приховання чи спотворення яких можливо запобігти доказуванню обставин вчиненого ним кримінального правопорушення. Таким чином, перебуваючи на волі, володіючи відомостями щодо місцезнаходження відповідних речей та документів, ОСОБА_4 може як самостійно, так і шляхом залучення інших осіб, знищити, сховати чи іншим способом позбавити орган досудового розслідування можливості доказування обставин вчиненого ним кримінального правопорушення;

- існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що, перебуваючи на волі, для уникнення кримінальної відповідальності за тяжке кримінальне правопорушення, за яке передбачене виключне основне покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна, ОСОБА_4 може незаконно впливати шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу на показання свідків, встановлення та допит яких на цей час є одним із першочергових заходів. Зазначений ризик підтверджується тим, що підозрюваний має тісні дружні, приятельські стосунки у різних органах державної влади та місцевого самоврядування в Черкаській області, у тому числі з числа правоохоронних органів, що може свідчити про те, що особа, користуючись своїми як службовими, так і позаслужбовими зв`язками, може використати такі як важель впливу на учасників кримінального провадження, з метою викривлення їх показань та ухилення від кримінальної відповідальності. Так, у ході досудового розслідування, необхідно встановити та допитати співробітників патрульної поліції, які під час патрулювання на території Черкаської області зупинили транспортний засіб, яким користувався ОСОБА_7 та під час огляду виявили факт незаконного перевезення алкогольних напоїв, та на вказівку ОСОБА_4 відпустили ОСОБА_8 без вжиття відповідних заходів реагування, передбачених законодавством України і покинули місце огляду транспортного засобу. Крім того, необхідно допитати понятих, які брали участь у проведенні затримань, обшуків, а також інших слідчих та процесуальних дій, які проводились 14.01.2025 після затримання ОСОБА_4 з метою фіксації обставин їх проведення та позиції ОСОБА_4 щодо цих подій, що з огляду на проживання частини з них у м. Черкаси, створює ризики впливу на них підозрюваним. Таким чином, для уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний ОСОБА_4 , користуючись вищезазначеними налагодженими тісними соціальними зв`язками та здобутими знайомствами, в тому числі з працівниками правоохоронних органів Черкаської області, отриманими під час трудової діяльності, може особисто або опосередковано негативно впливати на вищевказаних осіб, зокрема на свідка ОСОБА_7 , а також впливати на інших осіб, щодо яких в подальшому може виникнути необхідність проведення за їх участі слідчих та процесуальних дій, з метою надання останніми неправдивих показів, з метою зміни показань свідками, надання спеціалістами неправдивих консультацій та неефективної допомоги, надання експертами неправдивих висновків. Вказане підтверджує наявність ризику впливу на цих свідків підозрюваним, зокрема шляхом використання свого становища, наявних зв`язків та репутації, залякування негативними наслідками у разі надання достовірних свідчень органу досудового розслідування та будь-якого іншого сприяння у викритті його неправомірних дій, виявленні речових доказів, документів, які стосуються його діяльності, наданні інформації щодо інших свідків тощо;

- існує ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вказаний ризик обґрунтовуються тим, що ОСОБА_4 , працюючи на посаді начальника відділу поліцейської діяльності № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, будучи службовою особою, на якого поширюється заборона використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості, зокрема для отримання неправомірної вигоди, який згідно сутності займаної посади та функціональних обов`язків повинен навпаки вживати заходів з профілактики правопорушень, у тому числі у сфері протидії та запобігання корупції, вчинив тяжке корупційне кримінальне правопорушення, за яке передбачено конфіскацію належного йому майна. А тому, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, намагатиметься уникнути відповідальності за вчинення тяжкого злочину та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим зручним та можливим для нього способом, у тому числі прямим впливом на місцеві правоохоронні органи, оскільки зважаючи на численні особисті, ділові та інші зв`язки з працівниками органів державної влади та правоохоронних органів м. Черкаси та Черкаської області, останній має відповідні можливості для впливу на інших учасників кримінального провадження, створення інших умов та обставин з метою уникнення кримінальної відповідальності, зокрема вжити заходів до відчуження належного йому майна на користь інших осіб, приховування доходів від злочинної діяльності, майна, здобутого злочинним шляхом, аби уникнути його вилучення та спеціальної конфіскації, впливати позапроцесуальним способом на осіб, які сприяли викриттю його неправомірних дій;

- існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 , будучи не ізольованим від суспільства, може продовжувати вчиняти тотожні або інші кримінальні правопорушення, користуючись налагодженими стійкими зв`язками під час діяльності у правоохоронних органах Черкаської області. Існують ризики введення в оману суду або іншого уповноваженого органу, перешкоджання з`явленню свідка, експерта, примушування їх до відмови від давання показань чи висновку, підроблення офіційних документів для уникнення покарання за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється. Також ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, на час вчинення якого обіймав посаду начальника відділу поліцейської діяльності № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, тобто правоохоронного органу, а тому повинен був усвідомлювати, що така поведінка є явно неприйнятною для правоохоронця, адже останній повинен був керуватися принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, однак вчинення ним корупційного злочину сформовує у суспільстві думку щодо безкарності працівників правоохоронних органів за вчиненні ними злочини, а також викликає негативне ставлення до правоохоронних органів України, особливо в умовах військової агресії російської федерації проти України та введенням на території країни воєнного стану, що вплинуло на зосередження ресурсів усіх правоохоронних органів на всебічній допомозі Збройним Силам України та приділення особливої уваги сфері боротьби з корупцією в органах влади, яка призводить до зменшення обороноздатності держави у складних економічних та політичних умовах, що в свою чергу свідчить про нехтування ОСОБА_4 своїми обов`язками як громадянина та службової особи.

Обставини, встановлені під час досудового розслідування, на думку слідчого, виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з викладених у ньому підстав, просив його задовольнити, зазначивши при цьому, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Захисник заперечувала щодо задоволення клопотання, з огляду на те, що ризики, зазначені у клопотанні та на які посилався прокурор в судовому засіданні, стороною обвинувачення не доведено, підозра необґрунтована. Просила урахувати, що у підозрюваного дитина із інвалідністю, яка потребує сторонньої допомоги, тому просила відмовити у задоволенні клопотання та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період часу. Разом з тим, у разі постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Вивчивши клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя дійшов такого висновку.

20.01.2025 об 11 год. 07 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тіньки, Черкаської обл., який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , відповідно до ст. 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

20.01.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У даному випадку слід брати до уваги те, що відповідно до статті 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та який застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Частиною другою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ураховуючи, що відповідно до частини п`ятої статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя бере до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя встановив, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, зібраними у ході досудового розслідування, а саме:

- заявою ОСОБА_7 від 05.11.2024 про вчинення кримінального правопорушення;

- рапортом Управління Служби безпеки України в Черкаській області від 19.11.2024 № 5/1/2952;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 19.11.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 12.12.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 12.12.2024;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 10.12.2024;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 20.12.2024;

- рапортом Управління Служби безпеки України в Черкаській області від 08.01.2025 № 5/1/43;

- протоколом огляду та ідентифікації грошових коштів від 12.12.2024;

- протоколом затримання ОСОБА_4 від 20.01.2025;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 20.01.2025;

- протоколом обшуку транспортного засобу від 20.01.2025;

- протоколом огляду особи, залученої до конфіденційного співробітництва та вручення їй спеціального технічного засобу і грошових коштів для здійснення контролю за вчиненням злочину від 20.01.2025;

- протоколом огляду та ідентифікації грошових коштів від 20.01.2025;

- іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Відповідно до положень статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Згідно зі статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Відповідно до частини четвертої статті 194 КПК України у разі, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК України, а й вимоги пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клоот проти Бельгії» (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Разом з тим, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого у клопотанні та прокурора в судовому засіданні про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими статтею 177 КПК України. Водночас доводи, які зазначені у клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, не знайшли свого підтвердження, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Долучені до клопотання докази містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів щодо наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених статтею 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно з частиною п`ятою статті 9 КПК України є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11.07.2006: «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню у справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу» (аналогічні справи - «Беччієв проти Молдови» та «Сарбан проти Молдови»).

Дане твердження кореспондується з рішенням Конституційного Суду України від 08.07.2003 № 14-рп / 2003, згідно з яким тяжкість злочину законом не визначається як обов`язкова підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту.

У рішеннях ЄСПЛ «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, «Мамедова проти росії» від 01.06.2006, а також у правових позицій, викладених у пункті 80 рішення у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 та у рішенні у справі «Тодоров проти України» від 12.01.2012, визначено принцип призначення альтернативного запобіжного заходу, згідно з яким: «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою».

Відповідно до правової позиції, викладеної у листі ВССУ від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13, тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням застосування тримання під вартою, тому судам, окрім кваліфікації, слід визначати ризики (стаття 177 КПК України), інакше судові рішення щодо застосування, продовження тримання під вартою не відповідають вимогам практики ЄСПЛ і нормам КПК України.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані учасниками провадження докази, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим, що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, дійшов висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та / або необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Керуючись статтею 29 Конституції України, статтями 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та / або необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, а саме до 19.03.2025 включно.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_4 з-під варти у залі суду.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 до виконання органу Національної поліції за його місцем проживання.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покладається на слідчого у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1