У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна,

встановив:

17.12.2024 представник власника арештованого майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним клопотанням, в якому просив скасувати арешт, накладений за ухвалою слідчого судді від 14.07.2023 у справі №308/10708/23, на земельну ділянку, площею 0, 6 га, з кадастровим :01:001:0052.

В обґрунтування заявленого посилається на те, що будучи головою фермерського господарства «Під полами» код ЄРДПОУ 42861678 та власником земельної ділянки площею 0,6га з кадастровим номером :01:001:0052, ОСОБА_4 звернувся 12 грудня 2024 року до АТ Ощадбанк з метою отримати пільговий кредит для встановлення сонячних батарей з метою покращення ефективності роботи фермерського господарства з розведення риби. Однак, в банку йому повідомили, що по даній справі наявний арешт на його майно, а саме вказану земельну ділянку, яка перебуває в оренді Фермерського господарства «Під полами», і банк не може за наявного арешту видати кредит на розвиток бізнесу - встановлення сонячних панелей. Вважає накладений арешт є необґрунтованим, так як прокурор обґрунтовує подвійну приватизацію ОСОБА_4 своєї земельної ділянки копію рішення Лазівської сільської ради Тячівського району сьомої сесії 5 скликання від 18 січня 2008 року №27, яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів що посвідчують право власності на земельну ділянку гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 для особистого селянського господарства та надано у власність земельну ділянку; копію рішення Лазівської сільської ради Тячівського району сьомої сесії 5 скликання від 18 січня 2008 року №27 яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів що посвідчують право власності на земельну ділянку ОСОБА_5 та ОСОБА_4 для особистого селянського господарства та надано у власність земельну ділянку площею 0,8862 га для ведення особистого селянського господарства. Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 05.05.2020 у справі № 307/849/20, яке набрало законної сили 05.06.2020, визнано неправомірними і скасовано рішення Лазівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 18.01.2008 № 27, № 29 в частині надання у власність ОСОБА_4 земельних ділянок по АДРЕСА_1 площею 0,8862 га і 0,0681 га для ведення особистого селянського господарства. Даним рішенням суду встановлено, що ОСОБА_4 не писав заяву в Лазівську сільську раду про надання йому земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства.

В судове засідання представник власника арештованого майна не з`явився.

В судове засідання сторона обвинувачення не з`явилася. однак 31.12.2024 від прокурора надійшли заперечення, в яких він просить відмовити у задоволенні клопотання. В обґрунтування заперечень посилається на те, що вказана земельна ділянка є речовим доказом у кримінальному провадженні №0000264 від 28.11.2022, по якому один із епізодів надіслано обвинувальний акт у Рахівський районний суд для розгляду. Водночас, досудове розслідування щодо обставин вчинення злочинних діянь по незаконній подвійній приватизації земельної ділянки за кадастровим номером 0:01:001:0052, що належить ОСОБА_4 , наразі триває, оскільки 28.03.2024 з матеріалів кримінального провадження №0000264 від 28.11.2022 (яке знаходиться на розгляді Рахівського районного суду) виділено матеріали досудового розслідування, а новому кримінальному провадженню присвоєно № 0000076. Зважаючи на те, що ОСОБА_4 має намір отримати кредит з метою будівництва на арештованій земельній ділянці об?єктів для отримання альтернативних джерел електроенергії, то речовий доказ у кримінальному провадженні не буде збережено, що не відповідає завданням арешту майна, саме у частині запобігання можливого його пошкодження та перетворення.

Неявка останніх не перешкоджає розгляду даного клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

За приписами ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Отже, зі змісту вказаних норм випливає, що арешт майна з метою забезпечення збереження майна не обмежений його видами або колом осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, якщо таке майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а арешт накладений з метою їх збереження.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення

За ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської від 14.07.2023 у справі №308/0708/23 (провадження 1-кс/308/2967/23) постановлено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за №0000264 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, про арешт майна,- задовольнити. Накласти арешт, з позбавленням права на відчуження та розпорядження, але без позбавлення права користування, зокрема на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0052, яка належить на праві власності ОСОБА_4 .

Арешт накладено з метою збереження земельної ділянки як речового доказу.

Вказано, що земельні ділянки з кадастровими номерами, зокрема :01:001:0052, є предметом кримінального правопорушення та визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Так, кримінальне провадження розпочате за фактом передачі вказаних земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства та індивідуального садівництва безоплатно у приватну власність особам, які вже реалізували своє право на безоплатне отримання у власність земельних ділянок вказаних видів використання.

Разом з тим слідчий суддя приймає до уваги те, що за постановою прокурора від 28.03.2024 з матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000264 від 28.11.2022 виділено в окреме провадження матеріали за ознаками вчинення службовими особами Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, які зловживаючи владою, всупереч ч. 4 ст. 116, ст. 118 та ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України, з метою одержання неправомірної вигоди третіми особами, шляхом використання службового становища, а саме видання розпорядчих актів/наказів, передали у приватну власність 5 земельних ділянок за кадастровими номерами :01:001:0105, :04:001:0106, :01:001:0052, :06:000:0216 та :06:000:0217 для ведення особистого селянського господарства та індивідуального садівництва, фізичним особам, які вже реалізували своє право на безоплатне отримання у власність земельних ділянок вказаних видів цільового призначення, внаслідок чого охоронюваним законом інтересам держави спричинено тяжкі наслідки.

Витягом з ЄРДР стверджується, що за даним фактом слідчими Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000076 за ч. 2 ст. 364 КПК України.

Відповідно до абзац. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя враховує, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0052 визнана речовим доказом у кримінальному провадженні №0000264; є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, в межах кримінального провадження №0000076 тощо.

На думку слідчого судді відсутні докази того, що на цьому етапі кримінального провадження відсутня потреба у вжитті даного заходу кримінального провадження, або такий було накладено необґрунтовано.

З огляду на вищевказане, враховуючи, що арешт на земельну ділянку накладався як на речовий доказ, відомостей того, що у арешті такої відсутня потреба, слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а тому скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна може зашкодити подальшому проведенню досудового розслідування.

Відтак слідчий суддя приходить до переконання, що в задоволенні клопотання про скасування арешту слід відмовити.

Приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи із завдань кримінального провадження, керуючись ст.ст. 169, 174, 376, 447, 532 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту, накладений за ухвалою слідчого судді від 14.07.2023 у справі №308/10708/23, на земельну ділянку, площею 0, 6 га, з кадастровим :01:001:0052, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1