Справа № 175/3788/25
Провадження № 1-кс/175/473/25
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні скарги

28 березня 2025 року с-ще Слобожанське

Слідчий суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

27.03.2025 до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшла та зареєстрована скарга ОСОБА_3 , яка була сформована в системі «Електронний суд» 17.03.2025, в якій заявник просив зобов`язати уповноважену службову особу Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення на підставі повідомлення від 16.03.2025.

Свою скаргу ОСОБА_3 обґрунтував тим, що 16.03.2025 він звернувся із заявою до Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.358, 384 КК України за фактом підробки, використання та надання до суду ОСОБА_4 завідомо неправдивих підроблених документів, що вплило на судові рішення в Україні та за кордоном.

Однак, в порушення визначених ст.214 КПК України вимог, на момент подання заявником скарги до суду відомості до ЄРДР не внесені, витяг не наданий, реєстраційний номер заяви не повідомлено, що свідчить про бездіяльність органу досудового розслідування.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. В скарзі просив розглянути її у його відсутності.

Краматорське РУП ГУНП в Донецькій області про час та місце розгляду скарги повідомлено належним чином, однак свого представника до суду не направило. Через канцелярію суду слідчому судді електронною поштою надіслані матеріали висновку ЄО №12368 від 27.03.2025 за заявою ОСОБА_3 від 16.03.2025 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.358, 384 КК України.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом, а тому слідчий суддя вважає за можливе прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів, з урахуванням визначених строків для розгляду вказаної категорії скарг, що узгоджується з приписами ст. 306 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

16.03.2025 ОСОБА_3 на електронну адресу Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області направив заяву в якій просив: прийняти та зареєструвати його заяву про вчинене відносно нього кримінальне правопорушення за ст. 358, 384 КК України; невідкладно внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за ознаками злочинів, передбачених ст. 358 (підроблення документів) та ст. 384 (введення суду в оману шляхом надання завідомо неправдивих доказів) КК України та надати витяг з ЄРДР; невідкладно розпочати досудове розслідування за зазначеною попередньою кваліфікацією та вжити всіх передбачених законом заходів для розкриття злочину; допитати його як потерпілого; допитати директора школи №5 м. Краматорська ОСОБА_5 та колишнього психолога школи ОСОБА_6 як свідків; звернутися до Генеральної прокуратури та до Міністерства юстиції України (як Центральних органів) із запитом про міжнародну правову допомогу та направлення доручення до компетентних органів Естонії для скасування рішень, ухвалених на основі підроблених доказів; призначити судово-почеркознавчу та технічну експертизу з метою встановлення справжності підписів і печатки на документі; допитати ОСОБА_4 як підозрювану та належним чином повідомити їй про підозру за ст. 358, 384 КК України; вжити всіх передбачених законом заходів для притягнення ОСОБА_4 та інших причетних осіб, у разі їх встановлення до кримінальної відповідальності згідно з чинним законодавством; своєчасно надавати заявнику інформацію про рух кримінального провадження, а також копію всіх ухвалених у справі процесуальних рішень.

Свою заяву про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 обґрунтував тим, що 12.03.2025 у м. Дніпрі відбулося судове засідання у справі №757/16507/24, а 14.03.2025 отримано постанова суду, в змісті якої було зазначено: «... Крім того, аргументи скарги позивача спростовуються постановою Пярнуського повітового суду (Республіка Естонія) від 15.12.2022, в якій вказано, «Він не хоче повертатися в Україну. Він хоче жити з мамою. За словами дитини, тато весь час бреше і з ним важко спілкуватися... «Я боюся, що він мене забере, особливо після того, що він зробив з нас. Батько не дозволяв нам нічого робити в Києві»... Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про недоведеність позовних вимог ОСОБА_3 ...».

Заявник вказує, що вищенаведене базується виключно на судовому рішенні Естонії, яке не має жодної юридичної сили ні в Україні ні за кордоном, так як приймати будь-які рішення щодо Українських дітей відповідно до норм міжнародного законодавства та Резолюції ПАРЄ 2529 (2024) мають право та юрисдикцію виключно судові органи України. Однак, при аргументації було вказано на зміст зарубіжного документа, який, у свою чергу, був заснований нібито на словах малолітньої дитини.

Проведеною перевіркою з`ясовано, що ця фраза насправді дитині не належить і слово в слово викладено у підробленому документі з України, використаного ОСОБА_4 в Естонії та підтверджується свідченнями директора школи №5 м. Краматорська ОСОБА_5 і колишнього шкільного психолога школи ОСОБА_6 , підписи та печатки яких фігурують на даному документі, проте їм не належать, що підтверджується вказаними особами в аудіо-записах. Існує як мінімум 9 відомих варіантів висновку шкільного психолога ОСОБА_6 , але жоден з них не відповідає дійсності, є підробкою виготовленої ОСОБА_4 та використаного нею в різних інстанціях та країнах.

З огляду на вищезазначене заявник вважає, що підроблений документ був не лише виготовлений (ст. 358 ККУ), а й умисно наданий до суду та інших інстанцій як доказ з метою введення в оману (ст. 384 ККУ), що спричинило ухвалення незаконних рішень та потягло за собою тяжкі правові наслідки. Використання цього підробленого документа призвело також до каліцтв (малолітній дитині та свідків у судових справах), спричинило моральну шкоду заявнику як батьку, виражену у переживаннях, стражданнях та емоційному виснаженні, а також величезну матеріальну шкоду, пов`язану з вимушеними витратами на розшук, правову допомогу, медичні та інші необхідні заходи.

Як зазначає заявник в своїй скарзі, на час звернення до суду, відомості до ЄРДР за його повідомленням від 16.03.2025 не внесені.

Положеннями статті 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини 2 статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України, від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Чинним КПК України закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки).

Так, відповідно до ч.1 та 2 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Проте, така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Так, до ЄРДР, серед іншого, вносяться відомості про: (1) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; (2) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п. 4 та 5 ч. 5 ст. 214 КПК України).

Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України). Вказане узгоджується з позицією, викладеною в Узагальненні ВССУ № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року, за якою КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що (1) обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або (2) в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) наголосив, що якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: (1) розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу (2) не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; (3) порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; (4) використання інструментів статті 214 КПК України не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК України), а також (5) унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК України). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК України.

Відповідно до висновку, який викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 30.09.2021 року прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Тобто, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Як зазначив ОСОБА_3 в своїй заяві від 16.03.2025 він вважає, що ОСОБА_4 було підроблено та використано висновок шкільного психолога ОСОБА_6 , що спричинило ухвалення незаконних рішень та потягло за собою тяжкі правові наслідки.

Дослідженням повідомлених ОСОБА_3 у своїй заяві до органу поліції обставин, слідчий суддя доходить висновку, що вони містять абстрактний характер, не містять достатніх та конкретних даних, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_4 ознак об`єктивної сторони будь-якого кримінального правопорушення, передбаченого КК України.

Крім того, як видно із наданих матеріалів висновку ЄО №12368 від 27.03.2025 заява ОСОБА_3 від 16.03.2025 надійшла до Краматорського РУП 27.03.2025 і зареєстрована в системі ІТС ІПНП за номером ЄО №12368. Під час з`ясування обставин за заявою встановлено, що надана довідка зі школи не є офіційним документом, а тому відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР, про що було повідомлено заявника.

Тому, враховуючи, що заява та скарга ОСОБА_3 містять виключно припущення щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ст.358, 384 КК України та вони не містить будь-яких об`єктивних даних про вчинення таких кримінальних правопорушення, то слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 ..

Керуючись ст.ст.303, 306-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів із дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1