СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/1856/25
ун. № 759/6660/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року м. Київ

слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника власника майна - адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні, внесененому до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000674 від 13.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26.03.2025 року прокурор відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000674 від 13.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управлінням ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000674 від 13.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що посадові особи БУВР середнього Дніпра (), діючи в умовах воєнного стану за попередньою змовою групою осіб з посадовими особами ТОВ «ТРУБІЖВОДЕКСПЛУАТАЦІЯ» (, далі - Товариство) та ТОВ «ВОЛОДАРСЬКИЙ ВКБ» (, далі - Розробник), зловживаючи своїм службовим становищем організували протиправний механізм розтрати бюджетних коштів шляхом здійснення розрахунків за договорами виконання робіт.

25.03.2025 року в рамках вказаного кримінального провадження з метою фіксації обставин вчинення кримінального правопорушення, виявлення та вилучення речей і документів на підставі ухвали на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від 28.02.2025 проведено обшук, під час якого виявлено та вилучено речі, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, а саме: мобільний телефон «Nokia». IMEI: НОМЕР_1 , ноутбук марки «Acer Aspire A315-55 series», S/N: NXHEDEU0099260DCCF87600, два листи на 1 арк. кожен, які адресовані ТОВ «ТРУБІЖВОДЕКСПЛУАТАЦІЯ» за підписом ОСОБА_6 .

Зазначені вище речі та документи визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки вони зберегли у собі сліди вчинення кримінального правопорушення та є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, у сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, містять інформацію про осіб, які причетні до вчинення злочину, є необхідними для проведення судових комп`ютерно-технічних, почеркознавчих експертиз та судових технічних експертиз документів, які зберегли у собі сліди вчинення кримінального правопорушення та є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зокрема мобільний телефон використовувався для зв`язку та спілкування осіб між собою, листи, відправником яких є ОСОБА_6 яких містять у собі технічну та іншу інформацію що має значення для кримінального провадження, у ноутбуці наявні електронні документи тендерної документації БУВР середнього Дніпра щодо відкритих торгів «Відновлення працездатності руслового шлюза-регулятора № 8 на р. Трубіж поблизу смт Баришівка Баришівської ОТГ Броварського району Київської області», договори з додатками № 15-2024 та № 16-2024, які укладені між БУВР середнього Дніпра та ТОВ «ВОЛОДАРСЬКИЙ ВКБ» на розроблення проектно-кошторисної документації щодо відновлення працездатності руслових шлюзів-регуляторів, зведені кошторисні розрахунки вартості об`єктів будівництва, локальні кошториси та інші документи, що мають значення для кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засідання клопотання підтримав та просив накласти арешт на майно. Вказав, що у клопотанні допущена технічна описка в адресі, у якій було проведено обшук. Обшук та вилучення зазначеного майна було проведено за адресою, зазначеною в ухвалі слідчого судді від 28.02.2025, а саме Київська обл, с. Паришків, вул. Голосіївська, 14.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо клопотання, оскільки вважає, що у клопотанні прокурором не зазначено та не надано суду будь-яких доказів, які б свідчили про наявність правових підстав, з якими закон пов`язує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна. Прокурором порушено право особи на мирне володіння та користування своїм найном та не дотримано вимоги закону в частині підстав для звернення з вказаним клопотанням.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, представника власника майна, дослідивши надані заперечення, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000674 від 13.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 28.02.2025 року клопотання слідчого про надання дозволу на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволено частково. В задоволенні вимог про надання дозволу на вилучення мобільних телефонів, комп`ютерної техніки, бпанківськиї карток, грошових коштів, а також документів з вільними зразками підписів відмовлено (а.с.19-24).

Згідно протоколу обшуку слідчого СУ ГУНП в Київській обл. від 25.03.2024 року вилучено за адресою: АДРЕСА_1 : ноутбук марки «Acer Aspire А315-55 series», S/N: NXHEDEU0099260DCCF87600; мобільний телефон «Nokia», ІМЕІ: НОМЕР_1 ; два листи на 1 арк. (а.с. 25-26).

26.03.2025 року постановою слідчого у кримінальному провадженні заступника начальника відділу СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_8 визнано речовими доказами вилучені за адресою: АДРЕСА_1 : мобільний телефон «Nokia». ІМЕІ: НОМЕР_1 ; ноутбук марки «Acer Aspire А315-55 series», S/N: NXHEDEU0099260DCCF87600; два листи на 1 арк. кожен, які адресовані ТОВ «ТРУБІЖВОДЕКСПЛУАТАЦІЯ» за підписом ОСОБА_6 .

За правилами ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу (ч.1 ст.100 КПК). Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення,зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду (ч. 2 ст. 100 КПК). У випадках, передбачених цією частиною, речові докази фіксуються за допомогою фотографування або відеозапису та докладно описуються. У разі необхідності може бути збережений зразок речового доказу, достатній для його експертного дослідження або інших цілей кримінального провадження (ч. 6ст. 100 КПК).

Предмети, які вилучені законом з обігу (тобто такі, придбання і використання яких здійснюється за особливими дозволами і вичерпний перелік яких визначених законодавством України; предмети, виготовлення, придбання, зберігання, збут, розповсюдження яких забороняється законодавством) підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження.

Об`єкти цивільних прав, які обмежені в обігу, в обов`язковому порядку вилученню в ході обшуку не підлягають, за винятком випадків, коли це передбачено національним законодавством.

Вилучені речі та документи, які не входять до переліку в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та не належать до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Питання щодо правового статусу майна, яке вилучене в ході обшуку, врегулювано діючими нормами процесуального законодавства.

Так відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно пункту 168 Рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України", будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції" п. п. 69 і 73). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства п. 50).

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено, що існують передбачені законом підстави для арешту майна; враховано розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення; відсутність негативних наслідків арешту майна для інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 25 березня 2025 року, в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон «Nokia». ІМЕІ: НОМЕР_1 ; ноутбук марки «Acer Aspire А315-55 series», S/N: NXHEDEU0099260DCCF87600; два листи на 1 арк. кожен, які адресовані ТОВ «ТРУБІЖВОДЕКСПЛУАТАЦІЯ» за підписом ОСОБА_6 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, без виклику якої було постановлено ухвалу - строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії даної ухвали.

Текст ухвали складено 08.04.2025.

Слідчий суддя: ОСОБА_1