ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/3713/24

Провадження № 1-кп/210/580/24

02 грудня 2024 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

представника потерпілого: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого, - адвоката: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, матеріали кримінального провадження №0000635 від 29 травня 2024 року, та угоду про визнання винуватості, щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу положень ст.89 КК України вважається таким, що раніше не судимий,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.3 ст.185 ч.4 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

25 червня 2024 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.3 ст.185 ч.4 КК України, разом з угодою про визнання винуватості між прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_6 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/22 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України №2102-IX від 24 лютого 2022 року (зі змінами, внесеними Указами Президента України №133/2022 від 14 березня 2022 року, №259/2022 від 18 квітня 2022 року, №341/2022 від 17 травня 2022 року, №573/2022 від 12 серпня 2022 року, №757/2022 від 07 листопада 2022 року, №58/2023 від 06 лютого 2023 року, №254/2023 від 01 травня 2023 року, №451/2023 від 26 липня 2023 року, №734/2023 від 06 листопада 2023 року, №49/2024 від 05 лютого 2024 року, №271/2024 від 06 травня 2024 року), в Україні введено воєнний стан.

Так, 29 травня 2024 року, приблизно о 04:00год., ОСОБА_5 , разом із невстановленою слідством особою шляхом вільного доступу проникли на територію ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, 1.

Перебуваючи поряд з цехом компресії повітря кисневого виробництва енергетичного департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, 1, ОСОБА_5 , за попередньою змовою групою осіб з невстановленою слідством особою (матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження), реалізуючи свій злочинний намір направлений на умисне, таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, скориставшись відсутністю уваги з боку інших свідків та очевидців, всупереч інтересам власників, діючи умисно, з корисливою метою, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу здійснили крадіжку брухту із нержавіючої сталі у вигляді труби, вагою 50кг, тим самим спричинили ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2264 від 20 червня 2024 року, матеріальний збиток на загальну суму 1716,50 гривень.

В подальшому, ОСОБА_5 разом з невстановленою слідством особою, намагаючись відвести від себе підозри та приховати вчинене ними кримінальне правопорушення, разом з викраденим майном почали рухатись до виходу з території підприємства, однак з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, так як о 04:41год. 29 травня 2024 року їх умисні протиправні дії були викриті працівниками ТОВ «Гарда Секюріті».

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_5 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, оскільки був зупинений працівниками ТОВ «Гарда Секюріті», а невстановлену слідством особу зупинити не надалось можливим.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ст.15 ч.3 ст.185 ч.4 КК України, за ознаками незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, якщо особа, з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження досягнуто угоди про визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, яку укладено 24 червня 2024 року, відповідно до ст.472 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 просила відмовити в затвердженні угоди та, зважаючи на зміну розміру викрадення, згідно із Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року, просила закрити кримінальне провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, про що надала відповідне письмове клопотання.

Представник потерпілого проти клопотання прокурора не заперечувала.

Обвинувачений та його захисник, кожен окремо просили угоду про визнання винуватості не затверджувати, та закрити кримінальне провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали провадження приходить до наступних висновків.

Як передбачено п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно з ч.5 ст.469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Статтею 474 КПК України визначено, що після перевірки угоди на відповідність чинному законодавству, суд ухвалює рішення про її затвердження чи відмови у затвердженні угоди, у разі встановлення підстав, передбачених ч.7 ст.474 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.7 ст.474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди.

09 серпня 2024 року набув чинності закон «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (№3886-ІХ), відповідно до якого в ст.51 КУпАП викладено в наступній редакції: «Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб. Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб….».

Таким чином, відповідно до вказаного Закону, дрібною крадіжкою, за яке передбачене адміністративне стягнення, вважається крадіжка, яка не перевищує 2-х неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 Податкового кодексу визначено, що податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024р.» прожитковий мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2024р. становить 3028грн., тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становить 1514грн. на 2024р., а 2 неоподаткованих мінімумів (ст.51 ч.2 КУпАП) становить 3028грн.

Отже, заволодіння чужим майном вартістю до 3028грн. включно становить адміністративне правопорушення.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні до втрати цією нормою чинності.

Зазначений підхід закріплено у частині першій статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону №3886-ІХ має зворотну дію в часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Аналогічну правову позицію висловила Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного суду у своїй постанові від 07 жовтня 2024 року по справі №278/1566/21.

Як передбачено приписами п.п.1, 2 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст.468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.п.5-8, 10 ч.1, ч.2 ст.284 цього Кодексу.

Згідно п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до абзацу четвертого частини сьомої статті 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст.479-2 цього Кодексу.

Як передбачено ч.1 ст.479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

За таких обставин кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000635 від 29 травня 2024 року, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.3 ст.185 ч.4 КК України, підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Тому, із урахуванням того, що затвердження угоди в даному кримінальному провадженні суперечить вимогам цього Кодексу та Закону №3886-IX, за наявності підстав для закриття кримінального провадження згідно з п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, відсутності жодних заперечень щодо закриття кримінального провадження обвинуваченого із цих підстав, суд дійшов до висновку, що в затвердженні угоди про визнання винуватості від 24 червня 2024 року слід відмовити, а клопотання прокурора про закриття кримінального провадження в справі, задовольнити.

Долю речового доказу суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не подавався.

Дія обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту скінчилася.

Керуючись п.4-1 ч.1 ст.284, ст.ст.369-372, 479-2 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, - задовольнити.

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.3 ст.185 ч.4 КК України від 24 червня 2024 року, укладену сторонами кримінального провадження, прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_6 .

Кримінальне провадження №0000635 від 29 травня 2024 року, відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.3 ст.185 ч.4 КК України, закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речовий доказ, перерахований на акр.крим.пров.№10, а саме металеву трубу блакитного кольору, довжиною приблизно 550см, діаметром приблизно 6см, вагою приблизно 50кг, котру згідно розписки від 29 травня 2024 року передано на відповідальне зберігання представнику потерпілого, - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», - ОСОБА_7 , залишити у останнього для подальшої передачі законному власнику.

Речовий доказ, перерахований на акр.крим.пров.№32, а саме оптичний диск DVD-R, із збереженою на ньому інформацією, котрий зберігається в матеріалах кримінального провадження №0000635 від 29 травня 2024 року, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази, перераховані на акр.крим.пров.№48, а саме два оптичних диски DVD-R, із збереженою на них інформацією, котрі зберігаються в матеріалах кримінального провадження №0000635 від 29 травня 2024 року, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Матеріали кримінального провадження №0000635 від 29 травня 2024 року, залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №210/3713/24, провадження №1-кп/210/580/24.

Ухвалу про закриття кримінального провадження направити до Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, для вирішення питання про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст.51 КУпАП, за вчинення діяння, кримінальне провадження щодо якої закрито на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 02 грудня 2024 року.

Суддя: ОСОБА_1