Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/234/25
Провадження №: 1-кс/332/35/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 р. м. Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ Запорізької області, громадянина України, який має неповну середню освіту, неодруженого, який на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 14.05.2003 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 22.06.2005 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Звільнився 27.02.2009 у зв`язку із відбуттям строку покарання;

- 11.04.2012 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 27.12.2012 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11.04.2012 та призначено остаточне покарання у вигляді 4 років позбавлення волі;

- 28.02.2013 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України з врахуванням вироку Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27.12.2012 призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією майна. Звільнився умовно-достроково 17.10.2016 на підставі ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 06.10.2016. Невідбутий строк покарання 1 рік 8 місяців 24 дні;

- 15.05.2018 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28.02.2013 та призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць. Звільнився умовно-достроково 30.10.2020 на підставі ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 22.10.2020. Невідбутий строк покарання 4 місяці 26 днів,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Заводського районного суду м. Запоріжжя звернувся слідчий за погодженням із прокурором із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України

Клопотання слідчого обґрунтоване тим, що у провадженні СВ Відділення поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області перебувають об`єднані матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000690 від 14 вересня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в порушення вимог статей 7, 12, 17 Закону України від 15.02.1995 № 60/95-ВР «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» не пізніше 11 години 00 хвилин 02.11.2024 (більш точна дата та час у ході досудового розслідування не встановлені) незаконно придбав при не встановлених у ході досудового розслідування обставинах п`ять таблеток білого кольору, які згідно із висновком експерта від 12.11.2024 № СЕ-19/108-24/21827-НЗПРАП містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон, маса якого складає 0,1138 грам (в перерахунку на основу), які у подальшому незаконно зберігав при собі з метою збуту, після чого 02.11.2024, приблизно об 11 годині 00 хвилин, знаходячись біля будинку № 69 по вулиці Історичній у місті Запоріжжі, незаконно збув ОСОБА_7 шляхом продажу за 420 гривень.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в порушення вимог статей 7, 12, 17 Закону України від 15.02.1995 № 60/95-ВР «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» не пізніше першої половини дня 30.01.2025 (більш точна дата та час у ході досудового розслідування не встановлені) незаконно придбав при не встановлених у ході досудового розслідування обставинах п`ять плоскоциліндричних таблеток білого кольору з двома фасками з роздільною рискою з однієї сторони, які, згідно із висновком експерта від 30.01.2025 № СЕ-19/108-25/2458-НЗПРАП, містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон, маса якого складає 0,1137 грам (в перерахунку на основу), які у подальшому незаконно зберігав при собі з метою збуту, після чого 30.01.2025, приблизно о 12 годині 05 хвилин, знаходячись біля будинку № 69 по вулиці Мирослава Симчича у місті Запоріжжі, незаконно збув ОСОБА_7 шляхом продажу за 420 гривень.

30.01.2025 о 13 годині 03 хвилини (фактичний час затримання 12 година 17 хвилин 30.01.2025) ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

31.01.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Посилаючись на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий звернувся із зазначеним клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення виконання підозрюваним своїх обов`язків, а також запобігання вищевказаним ризикам, зазначаючи, що менш суворі запобіжні заходи недостатні для запобігання вищевказаним ризикам.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили його задовольнити у повному обсязі, пояснили, що підозра є обґрунтованою та наявні ризики передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 ст. 177 КПК України, зазначивши, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти встановленим ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував, вказав, що не має наміру переховуватися від слідства або суду, зазначив, що є наркотично залежною особою, перебуває на лікуванні. При цьому підозрюваний не заперечив факту збуту наркотичних засобів, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 також заперечувала проти задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Захисник просила застосовувати більш м`який запобіжний захід: або особисте зобов`язання або домашній арешт, вказувала, що ризики не підтверджені належними доказами, мають ймовірний характер.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшла такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 14.09.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000690 внесені відомості за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

ОСОБА_5 було затримано у порядку ст. 208 КПК України 30 січня 2025 року о 13 годині 03 хвилини (фактичний час затримання 12 година 17 хвилин 30.01.2025). ОСОБА_5

31 січня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя доходить висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень за викладених у клопотанні обставин. Тобто стороною обвинувачення надано суду докази на підтвердження підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

При цьому, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясувала про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.09.2024, відповідно до якого маловідома особа на ім`я ОСОБА_8 займається незаконним збутом наркотичного засобу на території Заводського району;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які, окрім іншого, пояснили, що мешканець Заводського району міста Запоріжжя на ім`я ОСОБА_8 займається незаконним збутом наркотичного засобу метадон;

- протоколами огляду від 02.11.2024;

- протоколом огляду від 02.11.2024, в ході якого ОСОБА_7 ,знаходячись поблизу будинку № 57 по вулиці Мирослава Симчича у місті Запоріжжі, добровільно видав фрагмент полімерного медичного блістера з маркуванням «…Метадон ЗН….» із 5 (п`ятьма) таблетками всередині;

- висновком експерта від 12.11.2024 № СЕ-19/108-24/21827-НЗПРАП, відповідно до якого 5 (п`ять) таблеток білого кольору (вміст фрагмента медичного блістера, який був добровільно виданий ОСОБА_7 02.11.2024), містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон, маса якого складає 0,1138 г (в перерахунку на основу);

- протоколом про хід та результати негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 02.11.2024, відповідно до якого ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку № 60 по вулиці Історичній у місті Запоріжжі, незаконно збув ОСОБА_7 фрагмент полімерного медичного блістера з маркуванням «…Метадон ЗН….» із п`ятьма таблетками всередині, які містять у своєму складі наркотичний засіб метадон, шляхом його продажу за 420 гривень;

- протоколом про хід та результати негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо, відеоконтроль особи від 04.11.2024, відповідно до якого ОСОБА_5 знаходячись біля будинку № 60 по вулиці Історичній у місті Запоріжжі, незаконно збув ОСОБА_7 фрагмент полімерного медичного блістера з маркуванням «…Метадон ЗН….» із п`ятьма таблетками всередині, які містять у своєму складі наркотичний засіб метадон, шляхом його продажу за 420 гривень;

- протоколами огляду від 30.01.2025;

- протоколом огляду від 30.11.2025, в ході якого ОСОБА_7 , знаходячись поблизу будинку № 69 по вулиці Історичній у місті Запоріжжі, добровільно видав фрагмент полімерного медичного блістера з маркуванням «…ДОН-ЗН….» із 5 (п`ятьма) таблетками всередині;

- висновком експерта від 30.01.2025 № СЕ-19/108-25/2458-НЗПРАП, відповідно до якого 5 (п`ять) таблеток білого кольору плоскоциліндричних з двома фасками, з роздільною рискою з однієї сторони в фрагменті блістера, містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон, маса якого складає 0,1137 г (в перерахунку на основу);

- протоколами допиту свідка ОСОБА_7 , який, окрім іншого, пояснив, що 02.11.2024 та 30.01.2025 ОСОБА_11 збував йому таблетки з наркотичним засобом метадон шляхом продажу за 420 гривень;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 30.01.2025, в ході якого проведено обшук ОСОБА_5 , за результатами чого у останнього вилучені, у тому числі, раніше ідентифіковані грошові кошти у сумі 400 гривень;

- протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого вилучені, у тому числі, дві 2 таблетки з маркуванням «…BUPRENORFINA MOLTENI…», а також електронні ваги.

- іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, спотворити або сховати речі, документи, які мають важливе значення для встановлення обставин кримінального провадження, а саме речі та предмети, що містять відомості про його злочинну діяльність, які зберігаються у місцях, які підлягають встановленню під час проведення досудового розслідування; незаконно впливати на потерпілого, свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, вплинути на свідків, знищити, спотворити або сховати речі, документи, які мають важливе значення для встановлення обставин кримінального провадження, а саме речі та предмети, що містять відомості про його злочинну діяльність, які зберігаються у місцях, які підлягають встановленню під час проведення досудового розслідування.

Суд відхиляє доводи підозрюваного та його захисника щодо недоведення наявності ризиків, оскільки останні підтверджуються належними доказами, наявними в матеріалах клопотання.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі від шести до десяти років з конфіскацією майна. Вивченням даних про особу підозрюваного слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 неодружений, малолітніх або неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, джерела доходу підтвердити не може. Враховуючи тяжкість вчинених злочинів та усвідомлення ОСОБА_5 невідворотності покарання за їх скоєння, відсутність стійких соціальних зв`язків, є ризик того, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, ОСОБА_5 є раніше судимою особою, у тому числі і за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, що свідчить про можливість продовження здійснення ним кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів.

Очікуване покарання, хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Крім того, існують ризики того, що ОСОБА_5 , перешкоджаючи проведенню швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також встановленню обставин, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, може вжити заходів щодо незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Також стороною обвинувачення доведена наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, ризик того, що ОСОБА_5 може знищити, спотворити або сховати речі, документи, які мають важливе значення для встановлення обставин кримінального провадження, а саме речі та предмети, що містять відомості про його злочинну діяльність, які зберігаються у місцях, які підлягають встановленню під час проведення досудового розслідування.

Отже, слідчий суддя доходить висновку, що у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, у тому числі і тримання під вартою.

Слідчий суддя при обранні запобіжного заходу також враховує конкретні обставини вчинення злочину, сам характер його скоєння, соціальний рівень свідомості підозрюваного та його ставлення до скоєного, і вважає доцільним з метою запобігання визначеним пунктами 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Також п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Отже, слідчим суддею встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України, і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».

Таким чином, з метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту свободу, слідчий суддя доходить висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення встановлених слідчим суддею ризиків, доцільно обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину встановлюється розмір застави від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи розмір застави, суд виходить з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, враховує матеріальне становище підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення та специфіку кримінальних правопорушень, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 . У зв`язку з чим слід визначити заставу у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 80520 грн, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваною покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, а саме: прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися з м. Запоріжжя, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває ОСОБА_5 , відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193 - 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто по 30 березня 2025 року включно, з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Строк запобіжного заходу рахувати з часу затримання ОСОБА_5 , а саме з 12 години 17 хвилин 30 січня 2025 року.

Одночасно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити розмір застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок № UA0001205, відкритий в Держказначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, , в призначенні платежу обов`язково зазначати інформацію про ПІБ підозрюваного, номер справи і суд, в якому обрано запобіжний захід.

У випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави строком на 2 (два) місяці покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися з місця проживання (м. Запоріжжя) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити підозрюваній особі наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 31 січня 2025 року о 18 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1