Справа № 395/297/19
Провадження № 1-кп/392/17/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого: судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000615 від 16.12.2018 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомиргород, Кіровоградської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, зі слів до затримання працював неофіційно, раніше неодноразово судимого,

-18 травня 2015 року вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком один рік;

- 26 серпня 2015 року вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України, до остаточного покарання у виді трьох років дев`яти місяців позбавлення волі, звільненого 11 червня 2018 року ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 01 червня 2018 року умовно-достроково на невідбутий строк покарання десять місяців двадцять три дні;

- 17 квітня 2019 року вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосування ст. 71 КК України, до остаточного покарання у виді одного року одного місяцю позбавлення волі;

- 07 вересня 2020 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки. 01.07.2021 вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська скасовано в частині призначеного покарання та ухвалено новий, яким призначено покарання за ч. 1 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки, в іншій частині вирок залишено без змін. 23.02.2022 постановою Касаційного кримінального суду Верховного Суду вирок Дніпровського апеляційного суду від 01.07.2021 залишено без змін.

- 22 серпня 2024 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 189 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років, зі спеціальною конфіскацією, на підставі ст.71 КК України призначено остаточне покарання шляхом приєднання до призначеного цим вироком покарання, одного місяця позбавлення волі частину невідбутого покарання призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.09.2020, визначивши остаточно до відбування 6 років 1 місяць позбавлення волі зі спеціальною конфіскацією на підставі ст. 96-1 КК України. Вказаний вирок ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 11 лютого 2025 року залишено без змін,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняту і непогашену в законному порядку судимість, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин: так, ОСОБА_3 16.12.2018 року, близько 08.00 годині, перебуваючи в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_6 , розпивав напої. В цей час до будинку ОСОБА_6 прийшла ОСОБА_7 , у якої при собі малися кошти в сумі 1470 грн.

Дізнавшись під час розлиття спиртних напоїв, що у ОСОБА_7 маються грошові кошти, у ОСОБА_3 виник умисел на відкрите заволодіння грошовими коштами останньої для власного збагачення.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_7 вийшов до іншої кімнати будинку, де перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, відкрито з правої зовнішньої кишені куртки потерпілої викрав грошові кошти в сумі 1470,00 грн, після чого зник з місця вчинення кримінального правопорушення.

В подальшому ОСОБА_3 обернув викрадені грошові кошти на свою користь, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 1470,00 грн.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 показав, що в грудні 2018 року, точної дати не пам`ятає, близько 10.00 години, він перебував у ОСОБА_6 в м. Новомиргороді, де відбувалося святкування (що саме святкували обвинувачений не пам`ятає) зранку прийшла ОСОБА_7 і повідомила, що в неї поламався телефон, а їй потрібно викликати таксі, щоб поїхати на базар до Златополя. Коли ОСОБА_3 погодився викликати таксі, ОСОБА_7 виявила бажання залишитися відпочити з ними та вживати алкогольні напої. При цьому, ОСОБА_7 сказала, що отримала пенсію та показала гроші. В подальшому, ОСОБА_7 залишила куртку у шафі в кімнаті та він ( ОСОБА_3 ) здійснив крадіжку грошових коштів з кишені зазначеної куртки ОСОБА_7 , при цьому, на його думку, жодна особа не бачила, як він викрадав зазначені гроші. Викликав таксі та поїхав на базар, де придбав речі, частину коштів витратив на придбання алкоголю. Пізніше ОСОБА_7 викликала поліцію та заявила, що він відкрито викрав в неї гроші.

Надалі, під час розгляду кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю, та показав, що він, за обставин викладених в обвинувальному акті та повідомлених ним раніше в судовому засіданні, вийшов разом з ОСОБА_7 до іншої кімнати будинку, та відкрито з кишені куртки останньої викрав грошові кошти в сумі 1470 грн., які використав на власний розсуд (придбав одяг). Оцінює вчинені ним протиправні дії негативно, запевняв суд, що надалі не допустить жодних протиправних дій, відбуваючи покарання зробив для себе належні висновки та переоцінив свою протиправну поведінку. Готовий нести покарання за вчинений злочин. Просив призначити мінімальний строк покарання.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, ним та іншими учасниками провадження не оспорюються всі обставини справи, його винність в скоєнні інкримінованого йому злочині повністю підтверджується доказами, дослідженими в ході судового слідства, обсяг дослідження яких визначений з врахуванням думки учасників кримінального провадження, а саме суд обмежився допитом обвинуваченого, потерпілої, та вивченням характеризуючих даних на особу, які суд, керуючись законом, оцінює з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 показала, що 16.12.2018 року зранку перебувала в м. Новомиргороді, в будинку, де проживав ОСОБА_6 , адресу вже не пам`ятає зі сплином часу. Там перебувало четверо осіб - Полковник ( ОСОБА_6 ), ОСОБА_8 , невідомий їй чоловік та вона. Всі разом вживали алкогольні напої в одній кімнаті біля столу. Під час вживання алкогольних напоїв потерпіла повідомила присутніх про наявність в неї грошових коштів (отримала пенсію), за які мала намір придбати одяг. В подальшому, вона та ОСОБА_3 вийшли до іншої кімнати, де ОСОБА_9 відкрито викрав належні їй грошові кошти в сумі 1470 грн, які знаходились в зовнішній кишені її куртки, точно не пам`ятає якої. Після цього ОСОБА_3 пішов на базар, де придбав собі куртку. Викрадення грошових коштів здійснив відкрито. Оскільки в неї не було телефону, тому вона через 1,5 години поїхала до сусідки на ім`я ОСОБА_10 , яка і здійснила виклик працівників поліції. Наразі претензій матеріального чи морального характеру не має, пробачила за вчинене просила суворо не карати.

Суд з`ясувавши в судових дебатах позиції учасників судового провадження щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за вчинений ним злочин, зокрема прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 1 місяць, позицію потерпілої ОСОБА_7 , яка просила суворо не карати обвинуваченого та заявила про відсутність до нього будь яких претензій, обвинуваченого та його захисника, які не заперечували проти покарання, запропонованого прокурором, суд дійшов висновку про правильність кваліфікації досудовим слідством дій ОСОБА_3 за ч. 2 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, та доведеність вини обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Керуючись загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК України), суд призначає покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання. При цьому покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю кримінального правопорушення, обставинами скоєного, особою винного.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину та передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

В той же час згідно зіст. 50 КК Українипокарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно дост.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

При призначенні обвинуваченому покарання суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів проти власності.

Досліджуючи дані про особу, суд встановив, що до ув`язнення, за місцем проживання характеризувався посередньо, зі слів, до затримання, працював неофіційно по найму, неодруженого, неповнолітніх/малолітніх дітей на утриманні не має, на обліках у кабінетах лікарів психіатра та нарколога РТМО Новомиргородське не перебуває, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став, що свідчить про стійку спрямованість обвинуваченого на протиправну поведінку, вчинення корисливих злочинів, що вказує на зневажливе ставлення до існуючих у суспільстві норм моралі та закону.

Судом також враховується, що обвинувачений бажає виправитися, розкаявся у вчиненому, зобов`язувався в судовому засіданні в подальшому не вчиняти інші протиправні дії, враховується також і позиція потерпілої щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , яка просила суворо не карати його, будь яких претензій до обвинуваченого не має.

Обставиною, відповідно до ст.66 КК України, що пом`якшуює покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставиною, відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення особою злочину, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, в межах санкції ч.2 ст.186 КК України, у виді позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім, на думку суду, для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням того, що даний злочин обвинувачений ОСОБА_3 вчинив до постановлення 22.08.2024 року вироку Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 189 КК України, за яким останній засуджений до остаточного покарання з урахуванням вимог ст. 71 КК України у виді 6 років 1 місяця позбавлення волі зі спеціальною конфіскацією на підставі ст. 96-1 КК України мобільного телефону марки «Redmi5» imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 у якому наявна сім-карта з мобільним номером телефону: НОМЕР_3 , який ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 11 лютого 2025 року залишено без змін, остаточне покарання за даним вироком слід призначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням за вироком від 22.08.2024 року.

Підстав для застосування ст. ст.69,75 КК України до обвинуваченого ОСОБА_3 із врахуванням обставин справи та особи обвинуваченого, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та висновків суду, суд не вбачає, так як прийшов до переконання, що його виправлення і перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з 05 березня 2025 року.

Зарахувати у строк відбуття покарання строк перебування ОСОБА_3 під вартою та відбуття покарання за попереднім вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.08.2024 року в період з 19.04.2021 по 05.03.2025 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним за попереднім вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.08.2024, ОСОБА_3 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років 1 (один) місяць зі спеціальною конфіскацією на підставі ст. 96-1 КК України мобільного телефону марки «Redmi5» imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 у якому наявна сім-карта з мобільним номером телефону: НОМЕР_3 .

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з 05 березня 2025 року.

Зарахувати у строк відбуття покарання строк перебування ОСОБА_3 під вартою та відбуття покарання за попереднім вироком в період з 19.04.2021 по 05.03.2025 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не застосовувати.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази:

- зимову чоловічу куртку синього кольору з биркою «SAZ» 48 розміру, що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Новомиргородського ВП Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області - повернути власнику ОСОБА_3 ;

- оптичний диск із відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_7 , оптичний диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 , оптичний диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_3 , що зберігаються в матеріалах кримінального провадження № 0000615 від 16.12.2018 - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинувачен(ому)ій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, подавши відповідну заяву. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_12

суддя