Справа № 583/123/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2025 р. слідча суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирка Сумської області клопотання слідчого слідчого відділу Охтирського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000025 від 11.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

встановила:

На розгляд слідчої судді надійшло зазначене клопотання слідчого, відповідно до якого останній просить про накладення арешту на майно, вилучене 10.01.2025, а саме на автомобіль «ВАЗ 211010», державний номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору. В обґрунтування вимог зазначається, що слідчим відділом Охтирського РВП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування зазначеного кримінального провадження, під час якого встановлено, що 10.01.2025 приблизно о 16 год. 50 хв. на проїзній частині вул. Київська в м. Охтирка Сумської області, сталась дорожньо-транспортна пригода, в ході якої водій автомобіля «ВАЗ 211010», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , рухаючись поблизу буд. № 105, по вул. Київській в м. Охтирка Сумської області, не надав перевагу у русі та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка перебігала проїзну частину в непередбаченому місці в напрямку справа наліво відносно руху автомобіля. В наслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку, політравми, забійно-рваної рани тім`яної ділянки справа, закритого перелому кісток тазу, лівої донної і сідаличної кістки та лівої малогомілкової кістки, з якими була госпіталізовано до ортопедичного відділення КНП ОМР «Охтирська ЦРЛ». Під час проведення 10.01.2025 огляду місця події працівниками поліції було вилучено вказаний у клопотанні транспортний засіб. Слідчий зазначив, що вилучене майно має значення для розслідування кримінального провадження в якості речового доказу, оскільки може бути об`єктом проведення експертних досліджень,а тому є необхідність у накладенні на нього арешту.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, подали заяви про розгляд справи без їх участі, клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Власник майна у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законодавством порядку, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення вимог за клопотанням не заперечував.

У даному випадку слідча суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі слідчого, прокурора та власниці майна, а також без здійснення фіксації за допомогою технічних засобів.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідча суддя дійшла наступного висновку.

Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань Охтирським районним відділом поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000025 від 11.01.2025 за відповідною правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 286 КК України за фактом порушення ОСОБА_5 , який керував автомобілем «ВАЗ 211010», державний номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору, правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Згідно з протоколом огляд місця події від 10.01.2025, проведеного по вул. Київська в м. Охтирка Сумської області, було виявлено та вилучено автомобіль «ВАЗ 211010», державний номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору.

Постановою слідчого слідчого відділу Охтирського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області ОСОБА_3 від 13.01.2025 вилучений транспортний засіб визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

За положеннями ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 7 ч. 3 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно положень ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями ст.ст. 94, 132, 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

З наведеного вбачається, що розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст. ст.170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції.

З огляду на викладене, враховуючи, що вилучене майно, про накладення арешту на яке порушується питання у клопотанні, відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, слідча суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити та накласти арешт на зазначене у клопотанні майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Керуючись ст.ст. 22, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідча суддя, -

ухвалила:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 10.01.2025, а саме на автомобіль «ВАЗ 211010», державний номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору, шляхом обмеження права користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

Виконання ухвали покласти на слідчого слідчого відділу Охтирського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідча суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1