ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

20 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

особи, яка подала скаргу, ОСОБА_3 ,

адвоката: ОСОБА_4 ,

прокурора: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_7 від 31 березня 2024 року про закриття кримінального провадження №0000565 від 20.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області зі скаргою, в порядку ст. 303 КПК України, на постанову старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_7 від 31 березня 2024 року про закриття кримінального провадження №0000565 від 20.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, посилаючись на те, що незаконність постанови полягає в тому, що слідчий ОСОБА_7 в третій раз закрив дане кримінальне провадження з обгрунтуванням мотивованої частини на брехливому наборі слів, які не мають нічого спільного з поняттям проведення досудового розслідування. Оскільки оскаржувана постанова винесена передчасно з обгрунтуванням на брехливих свідченнях, просив оскаржувану постанову скасувати та направити матеріали кримінального провадження для проведення подальшого досудового розслідування до ДБР.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 , пославшись на вищезазначені обставини, скаргу підтримали та просили їх вимоги задовольнити.

Прокурор відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_5 заперечував проти задоволення скарги, вважав, що оскаржувана постанова про закриття вищезазначеного кримінального провадження винесена відповідно до норм КПК України.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000565 від 20.12.2021, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Серед даного переліку є рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

В статті 284 КПК України наведено вичерпний перелік підстав, за наявності яких кримінальне провадження підлягає закриттю. Серед яких закриття кримінального провадження у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України).

Постанова про закриття кримінального провадження є законною та обгрунтованою, коли: зі змісту оскаржуваної постанови слідчого вбачається, що прийняття зазначеної постанови у відповідності до ст.ст. 91-94 КПК України базувалось на підставі сукупності зібраних доказів, їх повного, всебічного, об`єктивного та неупередженого дослідження, оцінці та аналізу доказів, під час здійснення яких слідчий обгрунтовано та вмотивовано прийшов до висновку про закриття провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України; матеріали кримінального провадження свідчать про те, що слідчий у відповідності до вимог параграфу другого КПК України, ст. 92 КПК України, виконав покладені на нього вимоги закону про обов`язок доказування у кримінальному провадженні; слідчим були вжиті усі передбачені законом заходи для виконання вимог ст. 91 КПК України.

При вирішенні зазначеної скарги суд враховує положення ч. 2 ст. 9 КПК України, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, дізнавач зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Із матеріалів кримінального провадження №0000565 від 20.12.2021 вбачається, що на виконання ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області 20 грудня 2021 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 від 06 вересня 2021 року про вчинення кримінального правопорушення, за фактом перевищення службових повноважень працівниками Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» відносно засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_6 .

Постановою старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_7 від 31 березня 2024 року кримінальне провадження №0000565 від 20.12.2021 закрито у зв`язку із встановленням відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Питання про визнання досудового розслідування неповним та таким, що не відповідає кримінальним процесуальним нормам відноситься до повноважень слідчого судді при виконанні функцій судового контролю в кримінальному провадженні. Так, слідчий суддя наділений компетенцією на прийняття рішень, якими може зобов`язати слідчого, дізнавача, прокурора вчинити певну процесуальну дію або прийняти певне рішення по кримінальному провадженню або вирішити питання про законність процесуальних рішень слідчого, дізнавача, прокурора в рамках кримінального провадження. Поряд з цим ч. 5 ст. 40 КПК України визначає, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, висновків експертів, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Так, під час досудового розслідування у вищезазначеному кримінальному провадженні слідчим в межах даного досудового розслідування було проведено слідчі (процесуальні) дії: надано доручення в порядку ст. 40 КПК України, були допитані в якості свідків начальник відділення соціально-психологічної служби сектору тримання чоловіків, засуджених до довічного позбавлення волі ДУ «Вінницька УВП (№1)» ОСОБА_8 , оперуповноважений оперативного відділу ДУ «Вінницька УВП (№1)» ОСОБА_9 , лікар загальної практики сімейної медицини філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України» у Вінницькій області ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , були зроблені запити та отримані відповіді на них, витребовувалися документи.

Будучи допитаний в якості свідка оперуповноважений оперативного відділу ДУ «Вінницька УВП (№1)» ОСОБА_9 повідомив, що він згідно зі своїми повноваженнями здійснював оперативне обслуговування 3-го коридорного відділення, де утримуються засуджені до довічного позбавлення волі ОСОБА_11 та ОСОБА_6 . У зв`язку із забиттям каналізаційних стоків ним було здійснено переміщення засуджених з камери АДРЕСА_1 , де ці засуджені почали необґрунтовано скаржитись на неналежні умови тримання та вимагати, щоб їх перевели на інший поверх 3-го коридорного відділення. Однак, це неможливо було зробити через відсутність вільних місць у камері №125. 08 листопада 2021 року вищевказаних засуджених було переміщено до камери №125.

Разом з тим, згідно з посадовою інструкцією оперуповноваженого оперативного відділу, затвердженої начальником ДУ «Вінницька УВП №1», в повноваження оперуповноваженого не входить обов`язок та повноваження щодо вирішення питання переведення ув`язнених між камерами утримання в державній установі.

Згідно з вимогами частини 2 статті 365 КК України встановлена відповідальність за перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони супроводжувалися насильством або погрозою застосування насильства, застосування зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування.

Таким чином, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, слідчий дійшов висновку, що в ході досудового розслідування не встановлено зазначених заявником обставин, отримати будь-яке їх підтвердження не надалось можливим, що унеможливлює обґрунтовано та достовірно стверджувати про вчинення працівниками ДУ «Вінницька УВП №1» умисних дій, які явно виходять за межі наданих їм прав чи повноважень.

Оскільки в ході досудового розслідування не здобуто будь-яких об`єктивних даних, які свідчать про умисне вчинення працівниками правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих їм прав чи повноважень, пославшись на норми п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, слідчий виніс рішення про закриття даного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю наявності діяння, що є об`єктивною стороною кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Аналізуючи оскаржувану постанову старшого слідчого ОСОБА_7 від 31 березня 2024 року про закриття вищезазначеного кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що старшим слідчим ОСОБА_7 у повній мірі досліджено та проаналізовано зібрані у встановленому законом порядку докази, надано їм належну правову оцінку, постанова старшого слідчого ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження є обгрунтованою та мотивованою, повно та неупереджено проведено дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінені всі докази по справі у їх сукупності. Закриття кримінального провадження відбулося у силу наявності обставин, які виключають кримінальне провадження, а саме відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено повно, всесторонньо та з дотриманням всіх вимог чинного законодавства.

Доводи, на які посилається ОСОБА_6 у своїй скарзі та в заяві про кримінальне правопорушення, не знайшли свого підтвердження у ході розгляду скарги, останній не зазначає, які слідчі, процесуальні дії не здійснені старшим слідчим ОСОБА_7 під час проведення досудового розслідування.

Оскаржувана постанова грунтується на вимогах закону, належно зібраних та допустимих доказах, які не спростовуються обставинами, викладеними в поданій скарзі.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя вважає, що у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_7 від 31 березня 2024 року про закриття кримінального провадження №0000565 від 20.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, слід відмовити, оскільки оскаржувана постанова є такою, що відповідає критеріям обгрунтованості, законності та вмотивованості.

Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 93, 94, 110, 284, 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_7 від 31 березня 2024 року про закриття кримінального провадження №0000565 від 20.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_12