ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/24595/24

Провадження № 11-кп/820/136/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Хмельницького апеляційного суду в режимі відеоконференції судову справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 листопада 2024 року, якою відмовлено в задоволені подання начальника ДУ «Райківецька виправна колонія (№78)» відносно засудженого ОСОБА_6 щодо приведення вироку до вимог Закону та визначення остаточної міри покарання, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 листопада 2024 року відмовлено у задоволенні подання начальника ДУ «Райківецька виправна колонія (№78)» відносно засудженого ОСОБА_6 щодо приведення вироку до вимог Закону та визначення остаточної міри покарання.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції вказав, що при вирішенні питання, в порядку визначеному п. 13. ч. 1 ст. 537 КПК України про звільнення від призначеного судом покарання він позбавлений можливості виключати з мотивувальної частини вироку суду частину обвинувачення, а саме таку кваліфікуючу ознаку, як проникнення у житло, у зв`язку з усуненням караності частини діянь ОСОБА_6 , а тому підстави для задоволення клопотання засудженого відсутні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 прохає ухвалу суду скасувати, через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, та постановити нову ухвалу, якою подання начальника ДУ «Райківецька виправна колонія (№78)» задовольнити, звільнити засудженого його від покарання, призначеного вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 06 квітня 2023у зв`язку з усуненням караності діяння, за яке особа була засуджена.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; засудженого, який підтримав доводи апеляційної скарги та прохав її задовольнити, прокурора, яка не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів судової справи ОСОБА_6 засуджений вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 06 квітня 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України до 6 років позбавлення волі, покарання відбуває в ДУ «Райківецька виправна колонія (№ 78)».

Верховна Рада України 18 липня 2024 року прийняла Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна», який набув чинності 09 серпня 2024 року.

У відповідності до вказаного закону змін зазнали положення ст. 51 КУпАП. Порівняно з попередньою редакцією цієї статті зазначені зміни передбачають, зокрема, збільшення мінімального порогу відмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки, шахрайства, привласнення або розтрати з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року (справа№278/1566/21), зміна в ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта неоподатковуваного мінімуму для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 неоподатковуваних мінімуму.

Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст. 185 КК настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) у тому разі, якщо крадіжка майна не є дрібною.

Отже, діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 КК України.

Беручи до уваги викладене, фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян - грошова сума розміром у 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п. 13 ч. 1ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

З вироку Хотинського районного суду Чернівецької області від 06 квітня 2023 року вбачається, що ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово судимим, під час не знятої та не погашеної у встановленому законом порядку судимості, належних висновків для себе не зробив та повторно, в короткий проміжок часу вчинив новий умисний, корисливий злочин проти власності в умовах воєнного стану, поєднаний із проникненням у житло, який скоїв за наступних обставин.

Так, 05.12.2022 року, близько 03 год. 00 хв., в м. Хотині, Дністровського району, Чернівецької області, ОСОБА_6 , з метою таємного викрадення чужого майна, прийшов на територію житлового домоволодіння, що по АДРЕСА_1 , де скориставшись відсутністю сторонніх осіб та впевнившись, що його злочинних дій ніхто не викриває, шляхом пошкодження склопакету метало-пластикового вікна, проник до житлового будинку та діючи умисно, протиправно, повторно, таємно, викрав джинсові штани бренду Pepe Jeans London моделі STRAIGHT, бувші у використанні; кросівки марки Adidas моделі Adizero ART.V21039, бувші у використанні; куртку бренду YESSICA, бувшу у використанні; безрукавку зеленого кольору із надписом PUMA, бувшу у використанні; худі марки WESTHILL REDBIRD, із надписом CAMES CAPTAIN, бувше у використанні; спортивні штани чорного кольору, без бирок та маркувальних позначень та одну пару чоловічих шкарпеток, бувших у використанні, тим самим спричинивши ОСОБА_7 матеріальних збитків на загальну суму 1877 гривень 67 копійок.

Для кваліфікації правопорушення як адміністративного чи кримінального, необхідно виходити з того, що прожитковий мінімум станом на 1 січня 2022 року становив 2481 гривні, у зв`язку з чим нижня межа кримінальної караності крадіжки, вчиненої у 2022 році, настає, якщо вартість предмета становить 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, тобто понад 2481гривні.

Отже, вартість викраденого засудженим ОСОБА_6 майна є меншою ніж 2 неоподатковувані мінімуми доходів громадян, що застосовувались у 2022 році, і це діяння не підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Разом з тим, колегія суддів вважає безпідставними твердження суду в частині відмови в задоволенні подання начальника ДУ «Райківецька виправна колонія (№78)» , у зв`язку з тим, що Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області при вирішенні питання, в порядку визначеному п. 13. ч. 1 ст. 537 КПК України про звільнення від призначеного судом покарання позбавлений можливості виключати з мотивувальної частини вироку суду частину обвинувачення, а саме таку кваліфікуючу ознаку, як проникнення у житло, у зв`язку з усуненням караності частини діянь ОСОБА_6 .

Під час виконання вироку суду відносно ОСОБА_6 набули чинності зміни до законодавства України, що вплинули на розмір матеріальної шкоди, за заподіяння якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку.

Законом №3886-IX від 18 липня 2024 року переглянутий критерій настання кримінальної відповідальності за вчинення таємного викрадення майна виключно з огляду на вартість викраденого майна.

Згідно з абз. 2 п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06 листопада 2009 року № 10 сформульовано таке правило кваліфікації: крадіжка, грабіж або розбій, поєднані з незаконним проникненням до житла, іншого приміщення чи сховища, кваліфікуються відповідно за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК України. Додатково за ст. 162 КК України такі дії кваліфікувати не потрібно. Водночас, якщо незаконне проникнення до житла, іншого приміщення чи сховища поєднане зі вчиненням крадіжки, кримінальну відповідальність за яку з огляду на вартість викраденого законом не передбачено, вчинене належить кваліфікувати за ст. 162 «Порушення недоторканності житла» КК України.

Однак, законодавцем визначено, що прийняття рішення про перекваліфікацію дії можливе лише відповідно до порядку, передбаченого ч. 3 ст. 337 КПК України, тобто, виключно під час судового провадження.

У порядку ст.ст. 537, 539 КПК України можливість перекваліфікації дій засудженого законодавцем не передбачена.

Таким чином, на стадії виконання вироку суд не наділений повноваженнями приймати рішення про перекваліфікацію дій засудженого ОСОБА_6 на ч. 1 ст. 162 КК України та призначати йому нове покарання, фактично ухвалюючи новий вирок на стадії виконання попереднього вироку щодо цієї ж особи та за тими ж самим обставинами.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

У свою чергу, частиною 2 статті 74 КК України, безальтернативно визначений обов`язок суду негайного звільнення від призначеного судом покарання особи, засудженої за діяння, караність якого законом усунена

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-406, 407, 537- 539 КПК України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 листопада 2024 року, якою відмовлено в задоволені подання начальника ДУ «Райківецька виправна колонія (№78)» відносно засудженого ОСОБА_6 щодо приведення вироку до вимог Закону та визначення остаточної міри покарання скасувати.

Подання ДУ «Райківецька виправна колонія (№78)» відносно засудженого ОСОБА_6 щодо приведення вироку до вимог Закону та визначення остаточної міри покарання, задовольнити.

Засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від покарання, призначеного вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 06 квітня 2023 року, у зв`язку з усуненням караності діяння, відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: