Житомирський апеляційний суд
Справа №285/1646/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/48/25
Категорія ч.1 ст.164 КК Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в м.Житомирі кримінальне провадження №285/1646/24 за апеляційною скаргою прокурора Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26.03.2024 відносно

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. ракушка, ольгинського району, приморського краю, рф, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого за ч. 1 ст. 309 КК України до одного року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

в с т а н о в и в :

зазначеним вироком ОСОБА_8 визнано винним за ч.1 ст.164 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Святошинського районного суду міста Києва №759/24237/23 від 13.12.2023 року і остаточно призначено ОСОБА_8 , покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 7 місяців.

На підставі ст.75 КК України, звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього, у відповідності до ст. 76 КК України, такі обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обраховано з моменту приведення до виконання вироку Святошинського районного суду міста Києва №759/24237/23 від 13.12.2023.

Відповідно до вироку суду першої інстанції, ОСОБА_8 вчинив кримінальний проступок за наступних обставин: згідно рішення Новоград-Волинського міськрайонного № 285/1234/14-ц від 24.04.2014 року, ОСОБА_8 зобов`язаний на користь ОСОБА_10 сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття сина.

ОСОБА_8 , знаючи про свій обов`язок сплачувати, встановлені рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду (справа № 285/1234/14-ц від 24.04.2014 року), аліменти на користь ОСОБА_10 , злісно ухилявся від сплати аліментів та його не виконував з 01.03.2022 року до 29.02.2024 року.

Так, ОСОБА_8 , будучи працездатною особою, маючи дохід від тимчасових заробітків, тобто маючи можливість виконання рішення суду про стягнення аліментів, заходів спрямованих на погашення заборгованості не здійснив, внаслідок чого станом на 01.03.2024 року виникла заборгованість в розмірі 70 800 грн., що перевищує суму сукупну нарахованих платежів за 3 місяці.

Таким чином, ОСОБА_8 , будучи працездатною особою, маючи дохід від тимчасових заробітків, знаючи про свій обов`язок сплачувати аліменти на користь, злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області № 285/1234/14-ц від 24.04.2014 роу аліментів на користь ОСОБА_10 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у період з 01.03.2022 року до 29.02.2024 та його не виконував.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 , не оспорюючи фактичні обставини та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_12 покарання за ч.1 ст.164 КК України - 1 рік обмеження волі. Відповідно до ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Святошинського районного суду міста Києва №759/24237/23 від 13.12.2023, та остаточно визначити покарання у виді 2 років обмеження волі. В решті вирок залишити без змін. При цьому, звертає увагу, що відповідно до матеріалів провадження, вироком Святошинського районного суду міста Києва №759/24237/23 від 13.12.2023 року ОСОБА_12 засуджено за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Разом з цим, в період з 01.03.2022 до 29.02.2024, тобто в період іспитового строку, обвинувачений вчинив нове кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч.1 ст.164 КК України. Наголошує, що всупереч вимог закону, судом першої інстанції ОСОБА_12 повторно звільнено від відбування покарання з випробуванням, що свідчить про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора в підтримку апеляційної скарги, позицію обвинуваченого та його захисника, які просили вирок залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані не в повному обсязі.

Як вважає апеляційний суд, викладені прокурором доводи про неправильне застосування судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому закону про кримінальну відповідальність є обґрунтованими.

Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження №285/1646/24, в попередньому, ОСОБА_8 засуджено вироком Святошинського районного суду міста Києва №759/24237/23 від 13.12.2023 за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України (а.п.69-70)

Оскаржуваним вироком, ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, котрий скоєно останнім в період з 01.03.2022 до 29.02.2024, тобто, під час відбуття покарання призначеного (іспитовий строк) вироком Святошинського районного суду міста Києва №759/24237/23 від 13.12.2023.

Разом з цим, як слушно зазначає прокурор, вище зазначені обставини, судом першої інстанції не було належно враховано та при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 було незаконно застосовано положення ст.75 КК України.

При цьому, у відповідності до норм ч.3 ст.78 КК України, в разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає покарання за правилами, передбаченими в ст.ст.71, 72 КК України.

В свою чергу, відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно з приписами ч.4 ст.71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Крім того, згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 №8 ч.2 ст.75 КК передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту ч.3 ст.78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового кримінального правопорушення суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст.75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Таким чином, в даному випадку, суд першої інстанції допустився помилки, за сукупністю вироків повторно застосував при призначені покарання норми ст.75 КК України, тобто, неправильно застосував закон про кримінальну відповідальність, що відповідно до п.4 ч.1 ст.409, п.2 ч.1 ст.420 КПК України є підставою для скасування вироку у цій частині та ухвалення нового вироку.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги прокурора обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_12 в частині призначеного покарання - скасуванню з ухваленням нового.

При цьому, апеляційний суд призначає остаточне покарання ОСОБА_12 на підставі ч.1, ч.4 ст.71 КК України, шляхом часткового складання покарання за сукупністю вироків, з урахуванням невідбутої частини покарання за вироком Святошинського районного суду м.Києва від 13.12.2023, - обмеження волі проте ближче до мінімальної міри.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 420 КПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу прокурора Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26.03.2024 відносно ОСОБА_8 , в частині призначення покарання, скасувати та ухвалити новий вирок.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.164 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч.ч.1, 4 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань, з урахуванням невідбутого покарання за вироком Святошинського районного суду м.Києва від 13.12.2023, остаточно призначити покарання ОСОБА_8 у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців обмеження волі.

Початок строку відбуття покарання обраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений у касаційному порядку, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його оголошення.

Судді :