Справа № 951/907/24
Провадження №1-кп/951/19/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року

Козівський районний суд Тернопільської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 листопада 2024 року за № 0000309 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України

у с т а н о в и в:

23.11.2024 близько 11:00 водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Ford-Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 з одним дорослим пасажиром, рухався поза межами населеного пункту на ділянці автодороги М-30 сполученням «Стрий - Умань - Дніпро - Ізварине», неподалік селища Козова у напрямку м. Бережани Тернопільського району Тернопільської області.

Під час руху водій ОСОБА_4 , порушуючи вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, а також вимог, які наведенні у абз. 1, 2 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» із змінами та доповненнями, не був достатньо уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не враховував дорожні умови й не обрав такі методи керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати ним, своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрозу життю і здоров`ю громадян.

Продовжуючи рух, водій ОСОБА_4 23.11.2024 близько 11:00 на 110 км + 700 м ділянки автодороги М-30 сполученням «Стрий - Умань Дніпро - Ізварине», рухаючись попутно за автомобілем марки «Seat-Ibiza», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , в порушення вимог 13.1 ПДР не дотримався безпечної дистанції, яка дозволила би йому вчасно зупинити керований ним транспортний засіб без зіткнення з автомобілем «Seat-Ibiza» в разі його раптового гальмування, маючи технічну можливість для зупинки керованого ним транспортного засобу, допустив зіткнення з автомобілем марки «Seat-Ibiza» під керуванням ОСОБА_5 , який реагуючи на зменшення швидкості руху транспортного засобу, який рухався попутно перед ним, почав зменшувати швидкість.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді повного вивиху середньої фаланги п`ятого пальця правої кисті, який у своєму клінічному перебігу супроводжується тривалим (більш як 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належать до середньої тяжкості.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 13.1 ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди й спричиненням потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Отож ОСОБА_4 порушив правила безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

20.01.2025 обвинувачений ОСОБА_4 через канцелярію суду подав клопотання відповідно до якого просить звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України згідно з ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив задовольнити подане ним клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності від 20.01.2025.

Потерпілий ОСОБА_5 підтримав клопотання обвинуваченого й просить суд звільнити останнього від кримінальної відповідальності. Вказав, що шкода йому відшкодована.

У підготовчому судовому засіданні прокурор Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 не заперечила щодо заявленого клопотання про закриття кримінального провадження й звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд установив наступне.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 56 КПК України визначено, що на всіх стадіях кримінального провадження потерпілий має право примиритися з підозрюваним, обвинуваченим і укласти угоду про примирення. У передбачених законом України про кримінальну відповідальність та цим Кодексом випадках примирення є підставою для закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

За змістом ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно з ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» судам роз`яснено, що умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК України) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, яке є необережним нетяжким злочином, щиро розкаюється, повністю відшкодував спричинену потерпілому шкоду.

Як з`ясовано у підготовчому судовому засіданні сторони примирились між собою, потерпілий ОСОБА_5 претензій до обвинуваченого не має, а шкода останньому - відшкодована.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Отож суд вважає, що наявні всі обов`язкові підстави, передбачені ст. 46 КК України для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим та закриття кримінального провадження.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Як встановлено судом, ухвалою слідчого судді Бережанського районного суду Тернопільської області від 25 листопада 2024 року накладено арешт на автомобіль марки «Ford-Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, який зареєстрований на ОСОБА_4 з метою забезпечення збереження речового доказу та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення або відчуження.

Також ухвалою слідчого судді Бережанського районного суду Тернопільської області від 25 листопада 2024 року накладено арешт на автомобіль марки «Seat-Ibiza», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2011 року випуску, який зареєстрований на ОСОБА_6 з метою забезпечення збереження речового доказу та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення або відчуження.

Тож, ураховуючи вимоги ч. 4 ст. 174 КПК України зазначені арешти слід скасувати.

Керуючись ст. 100, 124, 174, 284 - 286, 288, 314, 369-372, 376 КПК України, ст. 44, 46 КК України

постановив:

звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 листопада 2024 року за № 0000309 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Скасувати арешт майна, накладений згідно з ухвали слідчого судді Бережанського районного суду Тернопільської області від 25.11.2024 на автомобіль марки «Ford-Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 2008 року випуску, який зареєстрований на ОСОБА_4 .

Скасувати арешт майна, накладений згідно з ухвали слідчого судді Бережанського районного суду Тернопільської області від 25.11.2024 на автомобіль марки «Seat-Ibiza», реєстраційний номер НОМЕР_2 2011 року випуску, який зареєстрований на ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта:

- для проведення судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/120-24/13837-ІТ від 20.12.2024 в розмірі 3 183, 60 грн;

- для проведення судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/120-24/13838-ІТ від 19.12.2024 в розмірі 2 387, 70 грн;

- для проведення судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/120-24/13836-ІТ від 19.12.2024 в розмірі 4 775, 40 грн;

- для проведення судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/120-24/14641-ІТ від 25.12.2024 в розмірі 3 979, 50 грн;

Речові докази:

- автомобіль марки «Ford-Transit» з реєстраційним номером НОМЕР_1 2008 року випуску повернути власнику ОСОБА_4 .

- автомобіль марки «Seat-Ibiza» з реєстраційним номером НОМЕР_2 2011 року випуску повернути власнику ОСОБА_6 .

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1