справа № 207/4951/23
№ провадження 1-кп/208/172/25
ВИРОК

Іменем України

22 січня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

у відкритому судовому засіданні по справі кримінального провадження № 0000654, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, Полтавської області, громадянина України, освіта базова середня, не працевлаштований, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 11.07.2018 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 186 КК України до позбавлення волі терміном на 5 років, звільнений 14.02.2023 року по відбуттю строку покарання,

який обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Приблизно о 12.30 годині 31.08.2023 року, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів ОСОБА_5 , перебуваючи біля Торгового Центру «Радуга», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, місто Кам`янське, проспект Свободи 57-а, зустрів малознайомого неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в користуванні якого знаходився мобільний телефон «Samsung A04e»

Реалізовуючи свій раптово виниклий протиправний корисливий умисел, спрямований на заволодіння зазначеним мобільним пристроєм, ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_9 спілкування наодинці, після чого утримуючи його рукою за шию, наполягаючи на переданні йому в користування мобільного телефону, проти волі потерпілого провів того в напрямку магазину «Індиго», розташованого за адресою: м. Кам`янське, проспект Свободи 57.

Омелюсик, з метою демонстрації ОСОБА_8 відсутності можливості користування належним йому мобільним телефоном у відповідних мережах, дістав його зі своєї кишені.

Побачивши в руках неповнолітнього потерпілого мобільний телефон, ОСОБА_8 реалізовуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, спрямований вже на відкрите викрадення зазначеного майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України 24.02.2022 року, шляхом ривку вихопив з рук ОСОБА_9 належний тому пристрій «Samsung A04e», вартість якого становить 1 400 гривень, тобто його відкрито викрав.

Заволодівши майном, ОСОБА_8 з місця вчинення злочину втік, отримавши реальну можливість розпоряджуватись викраденим на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому майнової шкоди на зазначену суму.

В судовому засіданні ОСОБА_8 свою вину у вчиненні злочину при вищезазначених обставинах визнав частково та пояснив суду, що з потерпілим ОСОБА_10 раніше знайомий. Дійсно, при зазначених в обвинуваченні обставинах, він зустрів Богдана неподалік Центрального ринку м. Кам`янське. Вважає, що той перебував у стані наркотичного сп`яніння, і тому не вірно сприймав подальші події. У власних цілях йому було необхідно вийти в мережу Інтернет, і він з цією метою попросив у ОСОБА_11 мобільний телефон. Умислу на заволодіння мобільним телефоном у нього не було. Омелюсик добровільно надав йому мобільний телефон в користування, і він тримаючи його в руках пішов по вулиці намагаючись «зловити» мережу. Далі він віддав телефон потерпілому, після чого у нього вже виник умисел на те, щоб телефон залишився у нього. З цією метою він знов його взяв з руки ОСОБА_11 , але не ривком, а просто поклавши на нього свою руку. При цьому, ОСОБА_11 він не лякав та фізичну силу не застосовував. Дійсно відлучився з місця події, але телефон він не викрадав. Вважає, що в його діях є ознаки складу шахрайства.

Зважаючи на викладене, просить кваліфікувати його дії за ознаками шахрайства, і підтримуючи клопотання захисника, просить закрити кримінальне провадження за відсутністю ознак злочину за «декриміналізацію», тобто не достатності вартості мобільного телефону для кваліфікації його дій як кримінально караних.

Обвинувачений ОСОБА_8 фактично не визнав свою вину в інкримінованому злочині, проте вона підтверджується наступними доказами, які були предметом дослідження в судовому засіданні:

- поясненнями потерпілого ОСОБА_4 який пояснив суду, що до подій які стались, з обвинуваченим був малознайомим, бачив того декілька раз. Неприязнених стосунків не було. В зазначений в обвинуваченні час він з друзями проходив по проспекту Свободи у м. Кам`янське, де в районі універмагу «Радуга» зустріли ОСОБА_12 з товаришем. Обвинувачений попросив у нього телефон для користування ним в мережі Інтернет. Друзі пішли далі, а він залишився з обвинуваченим, якому на його прохання дав свій мобільний телефон. На рахунку термінала не було грошей, і він попросив ОСОБА_8 віддати мобільний телефон, але той на всі його вимоги це майно не віддав, і далі з ним втік. Обвинуваченого просить покарати на розсуд суду;

- поясненнями свідка ОСОБА_13 , який пояснив суду, що раніше знайомий з обвинувачений ОСОБА_12 та потерпілим ОСОБА_10 , неприязнених стосунків з ними не має. В денний час, в середині серпня 2023 року, разом з обвинуваченим знаходився в районі Центрального ринку м. Кам`янське, де зустріли потерпілого. ОСОБА_11 був з товаришами. ОСОБА_14 попросив ОСОБА_11 зупинитись. Товариші останнього пішли далі. ОСОБА_15 попросив у ОСОБА_11 телефон для користування, і останній добровільно надав його обвинуваченому. Телефон дістав з кишені. Далі, вони йшли по проспекту, при цьому обвинувачений казав потерпілому, щоб той не переживав, не панікував, казав, що віддасть телефон, але цього не робив. ОСОБА_11 став просити повернути йому мобільний телефон, але ОСОБА_15 його не віддавав. Далі, обвинувачений з телефоном побіг у двори будинків;

- витягом з ЄРДР, як підстави початку досудового розслідування, відповідно до якого 31.08.2023 року невідома особа заволоділа мобільним телефоном ОСОБА_4 документами придбання потерпілим викраденого майна ( т. 2 а.с. 123, 167);

- протоколами огляду місця подій, відповідно до якого зафіксована обстановка на місці події, фото таблицями до слідчої дії (т.2 а.с. 133-138);

- заявою про добровільне видачу ОСОБА_5 мобільного телефону, протоколом огляду, яким зафіксовано його індивідуальні ознаки, речовим доказом по справі ( т.2 а.с. 148-149, 151-152);

- протоколом впізнання предмету, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав викрадений у нього мобільний телефон (т.2 а.с. 177-179);

- висновком товарознавчої експертизи № 3963 від 04.09.2023 року, яким визначено ринкову вартість мобільного телефону викраденого у Омелюсик в сумі 1 400 гривень (т.2 а.с. 169-176);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав обвинуваченого, який приблизно о 13.10 годині 31.08.2023 року, перебуваючи біля магазину «Індиго», в районі будинку 57 по проспекту Свободи у м. Кам`янське, шляхом ривку викрав належний потерпілому мобільний телефон «Самсунг», після чого утримуючи його в руках, не реагуючи на вимоги про його повернення, в районі будинку 3 по вулиці Ковалевича побіг у двір зазначеного будинку, фото таблицею до слідчої дії (т.2 а.с. 180-185);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до якого свідок ОСОБА_16 впізнав обвинуваченого, який приблизно о 13.10 годині 31.08.2023 року, перебуваючи біля магазину «Індиго», в районі будинку 57 по проспекту Свободи у м. Кам`янське, вихопив із рук малознайомого йому ОСОБА_11 , мобільний телефон «Самсунг», після чого утримуючи його в руках, не реагуючи на вимоги потерпілого про його повернення, в районі будинку 3 по вулиці Ковалевича побіг у двір зазначеного будинку, фото таблицею до слідчої дії (т.2 а.с. 198-202);

- протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_9 , який на місці вчинення відносно нього злочину пояснив суду наступне. Близько 12 години 31.08.2023 року, разом зі своїми друзями проходив біля ТЦС» Радуга», де зустрівши раніше знайомого ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , привітався з ним. Той попросив потерпілого залишитись, а друзям йти далі. Далі ОСОБА_15 попросив надати йому мобільний телефон з метою здійснення виклику та користування мережею Інтернет. Він повідомив, що його термінал не підтримує Інтернет, та намагався піти далі. ОСОБА_15 схопив його за шию, після чого кажучи, що все добре, його відпустив. Потерпілий, знаходячись в цей час біля магазину «Індиго», знов дістав телефон та пояснив ОСОБА_19 , що в нього не має грошей на рахунку і термінал не працює. В цей час ОСОБА_15 вихопив з його руки мобільний телефон та став рухатись в сторону вулиці ОСОБА_20 . Він намагався забрати телефон у ОСОБА_15 , але той втік у двори.

Аналізуючи викладені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина ОСОБА_8 в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його умисні дії вірно кваліфіковано за ч.4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, вчинене в умовах воєнного стану.

Не визнання обвинуваченим своєї вини, є його правом на власний розсуд формувати лінію свого захисту.

Позиція обвинуваченого про вчинення ним відносно потерпілого ОСОБА_9 шахрайства, повністю спростовано поясненнями потерпілого, свідка кримінального правопорушення, протоколами впізнання, слідчим експериментом.

Сторона захисту зазначає про відсутність насильства при вчиненні обвинуваченим дій по заволодінню майном ОСОБА_9 , проте такі дії в вину обвинуваченому і не ставились.

Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Всі досліджені докази у справі є допустимими, у своїй достовірності, сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку, незалежного підтвердження один одного, послідовності, встановлюють сукупність обставин справи, що утворюють об`єктивну сторону діяння визначає його суб`єктивну сторону. Будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цього розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинено і ОСОБА_8 поза розумним сумнівом є винним у його вчиненні, судом виключається.

У відповідності до ч.3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд підстав не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає відшкодування заподіяної злочином шкоди.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Санкція ч.4 ст. 186 КК України передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, і за відсутністю підстав передбачених ст. 69 КК України, саме такий його вид судом і застосовується.

Гончаренко свою вини не визнав, і підстав застосування ст. 69-1 КК України судом не вбачається.

Відповідно до ст. 50 КК України, рішення суду про призначення покарання має на меті не тільки кару, з-поміж інших завдань, повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання обрання міри покарання ОСОБА_8 , суд враховує характер скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, скарг за місцем мешкання на нього не надходило, на обліку у лікарів психіатра та нарколога він не перебуває, враховує обставини які пом`якшують його покарання, відсутність обставин які його обтяжують, принцип індивідуалізації покарання.

Міра покарання обвинуваченому встановлюється судом з урахуванням повного аналізу досліджених матеріалів справи, з врахуванням позиції державного обвинувачення та доводів сторони захисту, наведених норм кримінального законодавства.

При призначенні конкретній особі покаранні, тобто його індивідуалізації, виявляється каральна політика держави, яка поєднує в собі реалізацію різних цілей державного реагування на випадки вчинення злочинів, так як метою покарання згідно із законом України про кримінальну відповідальність є не лише кара, яка є другорядною, а й виправлення особи, запобігання вчиненню нею та іншими особами нових злочинів, і вона не може бути досягнута виключно за рахунок суворості призначеного покарання.

Враховуючи достатньо сурову міру покарання, визначену законодавцем за вчинення злочинів в умовах воєнного стану, суд вважає, що покарання у виді позбавлення волі, визначеному у розмірі який незначною мірою перевищує його мінімальний розмір, здатен забезпечити подальшого виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням нового злочину, тобто є законним і справедливим.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягнення з обвинуваченого.

Цивільний позов по справі не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 8 років позбавлення волі.

Початок строку відбуття призначеного ОСОБА_5 покарання, рахувати з 22.09.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати по проведенню товарознавчої експертизи в сумі 450 гривень.

Речові докази по справі: DVD-RW диски, зберігати при матеріалах справи; зарядні пристрої, мобільний телефон марки «Samsung A04e», які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілих, знявши арешт з майна, залишити у власників.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити раніше обраний, тримання під вартою.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1