Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/4850/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина рф, який перебував на посаді командира НОМЕР_1 батальйону НОМЕР_2 окремої мотострілкової козачої бригади, у званні підполковник, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000291 від 11.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

05.11.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Згідно вказаного повідомлення, у складі збройних формувань рф, станом на 24.02.2022, проходив військову службу на посаді командира НОМЕР_1 батальйону НОМЕР_2 окремої мотострілецької козачої бригади Сухопутних військ зс рф, громадянин рф, ОСОБА_6 (використовуючи з метою конспірації позивний « ОСОБА_7 »), який усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, з єдиною метою отримання інформації на користь окупаційних військ, за попередньою змовою із невстановленими на цей час військовослужбовцями збройних формувань рф, порушив вимоги ч. ч. 1, 2, 4 ст. 27, ст. ст. 31, 32, ч. 1 ст. 33, ч. ч. 1 - 3 ст. 78, ст. ст. 79, 147 Четвертої Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року та ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 11 та пункту «b» ч. 2 ст. 75 Додаткового протоколу І до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів 1977 року, за наступних обставин.

Так, в ході активних бойових дій, збройні формування рф рухались у напрямку міста Миколаєва та забезпечували подолання супротиву військ України на території Миколаївської області.

За результатами військових дій, в період з 19 березня 2022 року до 11 листопада 2022 року військовослужбовці зс рф здійснювали незаконну окупацію села Євгенівка Снігурівської міської територіальної громади Баштанського району Миколаївської області.

Військовослужбовці зс рф, починаючи з 19 березня 2022 року до 11 листопада 2022 року, повністю контролювали територію села Євгенівка Снігурівської міської територіальної громади Баштанського району Миколаївської області, де розміщували військову техніку, безперешкодно пересувалися вулицями, користувалися майном місцевих жителів, діючи з єдиною метою отримання інформації на користь окупаційних військ, спілкувались з ними, залякували їх та погрожували фізичною розправою, контролювали їх переміщення в межах населеного пункту, проводили рейди по домоволодіннях, де на той час проживали місцеві жителі, серед яких мешканка села громадянка України ОСОБА_8 .

Так, 30.05.2022, в першій половині дня, більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не представилось можливим, ОСОБА_6 , будучи озброєним вогнепальною зброєю, за попередньою змовою з невстановленим військовослужбовцем зс рф, діючи з єдиною метою отримання інформації на користь окупаційних військ, прибув за місцем мешкання цивільної особи ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 , яка перебувала у цивільному одязі без спеціальних засобів та вогнепальної зброї, яка військовослужбовцем Збройних Сил України та інших військових формувань України не була, участі в активних бойових діях не приймала, а отже перебувала під захистом «Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни» та інших законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, про що ОСОБА_6 та іншому невстановленому військовослужбовцю зс рф було достеменно відомо.

Безперешкодно пройшовши на територію двору домоволодіння за вищевказаною адресою, ОСОБА_6 разом з невстановленим військовослужбовцем зс рф біля входу до будинку зустріли потерпілу ОСОБА_8 , яка почувши шум з вулиці вийшла їм на зустріч. Висловлюючи погрози застосування фізичного насильства на адресу потерпілої, які остання сприймала, як реальні, ОСОБА_6 змусив надати йому мобільний телефон ОСОБА_8 для огляду, що остання і зробила, підкорюючись вимозі ОСОБА_6 та побоюючись за своє життя та здоров`я.

Після детального огляду мобільного телефону потерпілої та запитань щодо її приналежності до Збройних Сил України, корегування мінометних обстрілів ЗСУ, служби у лавах ЗСУ її сина, ОСОБА_6 здійснюючи на потерпілу психологічний тиск та залякування, розпорядився сісти до автомобілю марки УАЗ, який знаходився біля домоволодіння потерпілої за вищевказаною адресою та перед цим звелів потерпілій власноручно надіти на голову пакет чорного кольору.

На прохання потерпілої не надягати пакет, через незадовільний стан її здоров`я, ОСОБА_6 висловив погрози, що якщо вона відмовиться виконувати його вимоги, він зафіксує руки потерпілої пластиковими стяжками та все одно вдягне їй пакет на голову.

Потерпіла ОСОБА_8 підкорилася вимогам ОСОБА_6 та виконала їх, після чого обидва військовослужбовці зс рф сіли до автомобіля марки УАЗ та разом з потерпілою рушили у напрямку Херсонської області.

Через деякий час, автомобіль зупинився біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_6 , діючи умисно, з єдиною метою отримання інформації на користь окупаційних військ, на виконання попередніх домовленостей з невстановленими військовослужбовцями зс рф, маючи на меті залякати потерпілу, яка перебувала з пакетом на голові, почав водити останню між двох стовпів ліній електропередач, намагаючись заплутати її та висловлював погрози, що вони рухаються по замінованому полю, тим самим завдавши потерпілій психологічних страждань, здійснюючи відносно потерпілої нелюдське поводження (жорстоке поводження з цивільним населенням), тобто порушив вимоги ч. ч. 1, 2 ст. 27, ст. ст. 31, 32, ч. 1 ст. 33 Четвертої Женевської конвенції, ч. 1 ст. 11 та пункту «b» ч. 2 ст. 75 ДП 1.

У подальшому, ОСОБА_6 , продовжуючи діяти з єдиною метою отримання інформації на користь окупаційних військ, підвів потерпілу до автомобілю, який знаходився біля домоволодіння за вищевказаною адресою, та передав її одному із невстановлених військовослужбовців зс рф для поміщення потерпілої до «бліндажу», який був обладнаний на території двору вказаного домоволодіння, в якому остання знаходилася до вечора того ж дня, а саме 30.05.2022? тим самим нелегально ув`язнивши потерпілу (інше порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України), тобто порушили вимоги ч. 4 ст. 27, ч. ч. 1 - 3 ст. 78, ст. ст. 79, 147 Четвертої Женевської Конвенції.

У подальшому, невстановлений військовослужбовець зс рф вивів потерпілу ОСОБА_8 з «бліндажу» до території двору домоволодіння, в якому знаходились окрім ОСОБА_6 і інші невстановлені військовослужбовці зс рф, де вказані особи, діючи умисно, з єдиною метою отримання інформації на користь окупаційних військ, почали висловлюватися на адресу потерпілої нецензурною лайкою, облили ноги та землю під ногами потерпілої речовиною по запаху схожою на дизельне паливо і погрожували підпалити її, а ОСОБА_6 продовжуючи здійснювати психологічний тиск на потерпілу, запропонував зняти на відео, як горить «мати укропа», тим самим, діючи за попередньою змовою групою осіб із іншими невстановленими на цей час досудовим розслідуванням військовослужбовцями зс рф завдали психологічних страждань потерпілій ОСОБА_8 , здійснюючи відносно неї нелюдське поводження (жорстоке поводження з цивільним населенням), тобто порушили вимоги ч. ч. 1, 2 ст. 27, ст. ст. 31, 32, ч. 1 ст. 33 Четвертої Женевської конвенції, ч. 1 ст. 11 та пункту «b» ч. 2 ст. 75 ДП 1.

Того ж дня, діючи умисно, з єдиною метою отримання інформації на користь окупаційних військ, у вечірній час, невстановлені військовослужбовці зс рф помістили потерпілу до автомобілю марки КАМАЗ та перевезли до приміщення ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, розташованого за адресою: Миколаївська область, Баштанський район, м. Снігурівка, вул. Суворова, буд. 13, де продовжили нелегально її утримувати до 04.06.2022.

На виклики слідчого, які у листопаді 2024 року опубліковані у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» та офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора про виклик підозрюваного ОСОБА_6 до слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області на 08.11.2024, 11.11.2024, 13.11.2024 для вручення письмового повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000291 від 11.03.2024 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, підозрюваний ОСОБА_6 будучи відповідно до ст. 297-5 КПК України належним чином ознайомленим із повістками, не прибув та про причини свого не прибуття не повідомив та таким чином свідомо ухилився від участі у проведенні слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні.

15.11.2024 слідчим винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_6 у розшук, проведення якого доручено працівникам ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області.

Слідчий звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з погодженим із прокурором Миколаївській обласної прокуратури ОСОБА_3 клопотанням про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання вказав, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років. Підозра є обґрунтованою, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, є ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Запобігти вказаним ризикам та забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків не зможе обрання більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.

Захисник проти задоволення клопотання заперечував посилаючись на необґрунтованість ризиків.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходжу до наступного.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосування запобіжних заходів. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно положень ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно вимог п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про основоположні права та свободи та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, яке відносяться до категорії особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років. Підозра є обґрунтованою, підтверджується наступними зібраними матеріалами кримінального провадження:

- Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 ;

- Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ;

- Відповіддю на доручення з УСР в Миколаївській ДСР Національної поліції України;

- Протоколом огляду місця події;

- Запитом та відповіддю з ВКА ГУНП в Миколаївській області;

- Протоколом слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_8 ;

- Протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_8 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілою ОСОБА_8 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_9 ;

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_9 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_10 ;

- Протоколом огляду мобільного телефону;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

- Відповіддю на доручення з УСР в Миколаївській ДСР Національної поліції України;

- Запитом та відповіддю з ВКА ГУНП в Миколаївській області;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_12 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_14 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ;

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_15 ;

- Протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_8 ;

- Протоколом допиту свідків: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_30 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_34 ;

- Відповіддю на доручення з ОУТЗ ГУНП в Миколаївській області про проведення аналізу документів, які знаходяться на електронному носії диску DVD-R, які були вилучені в оператора телекомунікації (мобільного зв`язку) ПрАТ «ВФ Україна»;

- Протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_8 .

З урахуванням викладеного, тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним в інкримінованому правопорушенні, того факту, що ОСОБА_6 знаходиться в державному розшуку, його фактичне місцезнаходження до цього часу не встановлено, вважаю доведеною наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи викладене, оскільки прокурором доведено наявність мети та підстав застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а такождоведено, що підозрюваний оголошений у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України, вважаю необхідним клопотання слідчого задовольнити.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, який у відповідності до ч. 2 цієї ж статті обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Питання про застосування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу або його зміну на більш м`який запобіжний захід розглянути після її затримання і не пізніш як через 48 годин з часу доставки до місця кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів.

Повний текст ухвали оголошено 27 грудня 2024 року о 11 год. 20 хв.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_35