Провадження №11-сс/991/48/25
У Х В А Л А

30 січня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого суді Вищого антикорупційного суду від 30 грудня 2024 року про арешт мобільного телефону iPhone 14 Pro у кримінальному провадженні № 0000622 від 19.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000622 від 19.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, а саме досліджуються обставини закупівлі службовими особами філії «Центр транспортної логістики» АТ «Укрзалізниця» у компанії «Brand Rock Sp z o.o.» за завищеною вартістю 40 вагонів - цистерн типу Zacns 88 м3 з колією шириною 1435 мм.

У листопаді 2022 року, за відсутності належним чином аргументованих для цього підстав, службовими особами АТ «Укрзалізниця» внесено зміни до інвестиційних програм щодо необхідності закупівлі 160 вагонів-цистерн з колією 1435 мм. Перша партія вагонів мала становити 40 одиниць і придбана до кінця 2022 року.

14.12.2022 службовими особами філії «ЦТЛ» АТ «Укрзалізниця» укладено з компанією «Brand Rock Sp z o.o.» договір поставки в частині придбання 40 вагонів - цистерн за ціною 149 000 євро за вагон. Протягом 10 днів АТ «Укрзалізниця» сплатила на користь компанії 100 % вартості придбаних 40 вагонів - цистерн, що становило 5 960 000 євро.

Водночас реальна вартість вагона - цистерни такого типу у підприємства - виробника за період листопад-грудень 2022 року становила 109 000 - 127 000 євро за вагон. У ході досудового розслідування встановлено, що компанія АТ «Укрзалізниця» придбала 40 вагонів-цистерн не у безпосереднього виробника, а через 3 посередників за завищеними цінами.

Таким чином встановлено фактичні дані, які свідчать про зловживання службовими особами АТ «Укрзалізниця» своїм службовим становищем з метою одержання неправомірної вигоди на користь третіх осіб, а саме Компанії «Brand Rock Sp z o.o.» і пов`язаних з нею фізичних осіб, внаслідок чого АТ «Укрзалізниця» заподіяно тяжкі наслідки, що у 250 і більше разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян.

На підставі ухвали Вищого антикорупційного суду проведено обшук приміщень АТ «Укрзалізниця» за адресою: м. Київ, вул. І. Федорова, буд. 32, в яких провадить службову діяльність директор Департаменту комерційної роботи АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_7 .

За результатами обшуку детективами виявлено та вилучено належні ОСОБА_7 мобільний телефон iPhone 14 Pro, модель A2889, іmеі 1 - НОМЕР_1 , іmеі-2 - НОМЕР_2 та ноутбук Dell Vostro 153510.

Постановою детектива від 10.12.2024 вилучені мобільний телефон та ноутбук визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

З метою збереження речових доказів 12.12.2024 прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратуризвернувся до Вищого антикорупційного суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30.12.2024 клопотання прокурора задоволено частково. Накладено арешт на мобільний телефон iPhone 14 Pro шляхом тимчасового позбавлення власника права на відчуження, розпорядження та користування ним. В іншій частині клопотання залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, адвокатОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу з доповненнями, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволені клопотання прокурора в частині накладення арешту на мобільний телефон iPhone 14 Pro.

Стверджує, що клопотання про арешт майна подано прокурором з пропущенням 48 годинного строку на подання, а відтак мало бути повернено слідчим суддею.

Звертає увагу, що у ОСОБА_7 відсутній статус підозрюваного у даному кримінальному провадженні. Слідчий суддя неуповноважений накладати арешт на майно особи, яка не набула статусу підозрюваного.

В оскаржуваній ухвалі, клопотанні прокурора відсутні посилання на завдання та потреби досудового розслідування, які можуть бути досягнені в результаті арешту мобільного телефону ОСОБА_7 , на існування визначених КПК України ризиків. Сторона обвинувачення не навела конкретних підстав для арешту телефону, які б обґрунтовували таке втручання в права особи, а ухвала слідчого судді ґрунтується виключно на припущеннях. Клопотання прокурора не містить інформації про те, за якими ознаками вилучене майно було визнано речовим доказом. Під час обшуку телефон був оглянутий, жодної інформації, яка має значення для кримінального провадження не виявлено, а тому це виключає можливість використання його як доказу.

Вилучення мобільного телефону, який містить приватну інформацію та накладення на нього арешту свідчить про порушення ОСОБА_7 права на таємницю листування.

Будучи належним чином повідомленими про місце, дату і час судового засідання, власник майна в суд не з`явився, про причини неявки не повідомив, у зв`язку з чим колегія суддів ухвалила розглянути апеляційну скаргу за його відсутності.

За результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ч.1 та п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів забезпечення кримінального провадження, що застосовуються з метою досягнення його дієвості.

Згідно зіст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення підозрюваного за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч.1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які містять відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно з п.3 ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, застосовується у випадках, зокрема, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

У разі необхідності слідчий чи прокурор виготовляє за допомогою технічних, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, електронних комунікаційних системах, інформаційно-комунікаційних системах, комп`ютерних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

Накладаючи арешт на мобільний телефон, слідчий суддя виходив з того, що він вилучений за результатами обшуку, проведеного детективами з дозволу суду у відповідності до викладених в судовому рішенні вимог. Також слідчий суддя вважав, що такий технічний пристрій може містити важливі відомості, що будуть використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема, щодо листування з особами, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення, а відтак він відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Слідчий суддя переконаний, що наявну на телефоні інформацію з об`єктивних причин не можливо було повністю виявити і скопіювати без залучення експерта та проведення експертного дослідження.

У ході апеляційного розгляду з`ясовано, що відповідно до протоколу обшуку під час огляду мобільного телефону детективами виявлено в додатку «WhatsApp» більше 100 пустих чатів із різними абонентами. Водночас датою оновлення таких чатів зазначено 09 годину 30 хвилин, тобто за 8 хвилин до початку обшуку, що, на думку детектива, може свідчити про видалення чатів з метою знищення доказів. Також виявлені чати мали налаштування автовидалення інформації (листування). Окрім того, у месенджері «WhatsApp» наявне листування із абонентом « ОСОБА_8 » (за поясненнями ОСОБА_7 цей абонент - ОСОБА_8 ) та інформація про дзвінки з ним. У месенджерах «Telegram», «Signal» виявлено листування із ОСОБА_10 . Логічний пароль захисту ОСОБА_7 відмовився повідомити.

Наведені обставини, на переконання детективів, свідчать про необхідність дослідження вказаного пристрою за участі спеціаліста та призначення комп`ютерно-технічної експертизи з метою відновлення видалених відомостей.

В ході апеляційного розгляду прокурор пояснив, що під час обшуку не було технічної можливості скопіювати інформацію з мобільного телефону. Враховуючи, що наявні на телефоні чати мали налаштування щодо автовидалення листування, висновок про необхідність проведення експертного дослідження колегія суддів вважає обґрунтованим. Підстав для повернення мобільного телефону не вбачає. Також колегія суддів враховує, що власник в ході обшуку відмовився надати детективам пароль до свого мобільного телефону.

Твердження адвоката про те, що у ОСОБА_7 відсутній статус підозрюваного у даному кримінальному провадженні, колегія суддів визнає необґрунтованими, оскільки у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, що має місце у цьому випадку.

Щодо твердження адвоката про порушення права власника телефона на таємницю листування, колегія суддів погоджується зі слідчим суддею, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права особи, оскільки є необхідним і пропорційним до законної мети, що переслідується - суспільної потреби у розслідуванні кримінальних правопорушень.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що вони містять достатні підстави для арешту вилученого в ОСОБА_7 мобільного телефону iPhone 14 Proз метою збереження його як речового доказу, передбачені ст.ст.98, 168, 170 КПК України. Доводи адвоката цього не спростовують, а тому оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, її слід залишити в силі, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 98, 131, 168, 170, 418, 532 КПК України, колегія судів

П О С Т А Н О В И Л А:

Ухвалу слідчого суді Вищого антикорупційного суду від 30 грудня 2024 року про арешт мобільного телефону iPhone 14 Pro залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3