ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 671/1539/24

Провадження № 11-кп/820/132/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника потерпілих ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Волочиського районного суду Хмельницької області від 12 листопада 2024 року у кримінальному провадженні №0000169, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 квітня 2023 року, стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницький, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 135 КК України, про закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілих від обвинувачення, та

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 12 листопада 2024 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.135 КК України, закрито у зв`язку з відмовою потерпілих від обвинувачення.

Питання речових доказів вирішено на підставі ст. 100 КПК України.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати по справі за проведення судових експертиз у сумі 18467 грн. 44 коп.

Арешт майна, застосований відповідно до ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 квітня 2023 року, скасовано.

Відповідно до ухвали суду, ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що він 07 квітня 2023 року біля 20 год. 25 хв., керуючи автомобілем AUDI A8 реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою Р 48, сполученням Кам`янець - Подільський Війтівці-Станів - Білогір`я, зі сторони с. Тарасівка в напрямку до с. Соломна Хмельницького району, Хмельницької області, поза межами населеного пункту, в темну пору доби, перед в`їздом в с. Гречана Хмельницького району, здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_9 , який керуючи велосипедом Десна раптово здійснив виїзд на смугу руху автомобіля AUDI A8 реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди велосипедисту ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: рани та крововиливу потиличної ділянки голови зліва, перелому потиличної кістки зліва, тотального крововиливу під м`які мозкові оболонки обох півкуль головного мозку та стовбура головного мозку, переломовивиху першого шийного хребця із стисненням спинного мозку, які є тяжкими тілесними ушкодженнями, що небезпечні для життя в момент спричинення та перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті. Крім того, ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритих переломів 2-10-го ребер по лівій лопатковій лінії, закритий перелом лівої клубової кістки, які є тілесними ушкодженнями середньої тяжкості та в прямому причинному зв`язку із настанням смерті не перебувають.

ОСОБА_9 помер на місці пригоди внаслідок закритої черепно-мозкової травми (тотального крововиливу під м`які мозкові оболонки обох півкуль головного мозку та стовбура головного мозку та закритої травми хребта (переломовивих першого шийного хребця із стисненням спинного мозку).

Далі, ОСОБА_8 відразу після вчинення дорожньо-транспортної діючи з прямим умислом, усвідомлюючи, що в результаті його дій, а саме дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлений реальної можливості вжити заходів до самозбереження, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, нехтуючи моральними нормами співжиття, у порушення вимог п. 2.10 (а, г, д) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту Правил), ст.14 Закону України Про дорожній рух, маючи при цьому реальну можливість вжити заходів для надання медичної допомоги потерпілому, не вжив заходів для надання першої медичної допомоги потерпілому ОСОБА_9 , не викликав карету швидкої медичної допомоги, не вжив самостійних заходів для доставляння потерпілого до лікувального закладу та не вжив будь-яких інших заходів, необхідних для відведення небезпеки, що загрожувала життю потерпілого, зник з місця дорожньо-транспортної пригоди та залишив без допомоги потерпілого ОСОБА_9 , який перебував у небезпечному для життя, безпорадному стані та був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження.

Своїми діями ОСОБА_8 , порушив вимоги п. 2.10. (а, г, д) Правил та ст. 14 Закону України Про дорожній рух, зміст яких полягає в наступному: п. 2.10 - У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; ст. 14 Закону України Про дорожній рух - учасники дорожнього руху зобов`язані надавати необхідну домедичну допомогу та вживати всіх можливих заходів для забезпечення надання екстреної медичної допомоги, у тому числі потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить змінити ухвалу в частині вирішення процесуальних витрат, поклавши судові витрати по справі за проведення судових експертиз у сумі 18467 грн. 44 коп. на державу.

Вважає, що з урахуванням конкретних обставин даного кримінального провадження, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження покладаються на державу, оскільки потерпілий у справі приватного обвинувачення відмовився від обвинувачення, а суд у даному випадку був зобов`язаний закрити кримінальне провадження, що призвело до втрати ним статусу обвинуваченого.

Зазначає, що посилання суду на те, оскаржувана ухвала в цій частині узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 червня 2020 року у справі №598/1781/17 не заслуговує на увагу, оскільки суд дійсно мав здійснити розподіл витрат та дотриматися форми процесуального рішення, віднісши такі витрати на рахунок держави, а не на особу.

На думку апелянта, не заслуговує на увагу і твердження суду про те, що таке рішення узгоджується з позицією Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01 лютого 2024 року у справі №930/497/23, оскільки у цій справі особу звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку примиренням обвинуваченого з потерпілим, що є нереабілітуючою підставою, а в даному випадку відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження на підставі відповідної ухвали суду, що виключає одночасне прийняття ним рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за нереабілітуючою підставою.

Позиції учасників судового провадження

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_10 , потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду, не повідомили про поважні причини свого неприбуття, що не перешкоджає проведенню розгляду, відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України.

Захисник ОСОБА_7 підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, враховуючи зазначені в ній підстави.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_6 поклався на розсуд суду.

Прокурор не визнав апеляційної скарги обвинуваченого та вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги, представника потерпілих, який поклався на розсуд суду, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви суду

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Обвинувачений ОСОБА_8 у поданій апеляційній скарзі, не оскаржуючи фактичні обставини справи та рішення суду про закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілих від обвинувачення, оскаржує рішення суду в частині рішення про стягнення з нього судових витрат за проведення експертиз, рахує, що ці витрати здійснюються за рахунок держави.

Колегія суддів погоджується з доводами обвинуваченого, зважаючи на наступне.

Компенсація процесуальних витрат особам, які залучаються у кримінальне провадження, перш за все є важливою гарантією повноти встановлення обставин справи, забезпечує реалізацію принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів, захищає права осіб, що здійснюють у кримінальному судочинстві покладені на них процесуальні обов`язки.

В основі механізму відшкодування процесуальних витрат лежать правовідносини між суб`єктами, що в різних процесуальних статусах залучаються у провадження та несуть у зв`язку з цим витрати, і посадовими особами та органами, які зобов`язані компенсувати зазначені витрати за рахунок публічних або приватних коштів.

При цьому питання розподілу таких витрат повинно вирішуватися індивідуально у кожному кримінальному провадженні з урахуванням всіх обставин їх виникнення, підстав завершення кримінального провадження та судового розгляду.

Главою 8 КПК України регулюється питання розподілу процесуальних витрат у кримінальному провадженні, в тому числі, які пов`язані з залученням експертів.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Статтею 126 КПК України встановлено, що суд вирішує питання про судові витрати вироком або ухвалою.

З такого формулювання вбачається, що КПК України не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. І як виснувала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17), суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовляється від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 12 листопада 2024 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.135 КК України, закрито у зв`язку з відмовою потерпілих від обвинувачення, а також стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати по справі за проведення судових експертиз у сумі 18467 грн. 44 коп.

З матеріалів вказаного кримінального провадження вбачається, що під час досудового розслідування постановою слідчого ВРЗ СТ СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_14 кримінальне провадження №0000169 від 08.04.2023 року за ч.2 ст. 286 КК України закрито у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення (а/п 193-209).

З цієї постанови слідчого про закриття провадження стосовно ОСОБА_8 у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України вбачається, що слідчий дійшов вказаного висновку з урахуванням в тому числі і судових експертиз, витрати на проведення яких склали 18 467 гри. 44 коп.

Так, у ході досудового розслідування кримінальне провадження №0000169 за фактами кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України було призначено та проведено експертизи, витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні становлять 18 467 гри. 44 кой., а саме:

- судова експертиза за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортного засобу» (висновок експерта № СЕ-19/123- 23/3803-ІТ, від 16.05.2023) - 1912 грн. 00 коп.;

- судова експертиза за експертною спеціальністю 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження» (висновок експерта № СЕ-19/123-23/3865-ІТ, від 26.05.2023) - 2868 грн. 00 коп.;

- судова інженерно-транспортна експертиза за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму ДТП» (висновок експерта № СЕ-19/123-23/9450-ІТ, від 03.10.2023) - 5736 грн. 00 коп.;

- судова інженерно-транспортна експертиза за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму ДТП» (висновок експерта № СЕ-19/102-24/3354-ІТ, від 27.02.2024) - 1893 грн. 20 коп.;

- судова інженерно-транспортна експертиза за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму ДТП» (висновок експерта № СЕ-19/123-24/5833-ІТ, від 29.05.2024) - 6058 грн. 24 коп.

Згідно положень ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, тобто кримінальний процесуальний закон не передбачає можливості стягнення судових витрат з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито.

Між тим, хоча наведеними вище нормами кримінального процесуального закону прямо не передбачено стягнення процесуальних витрат з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на підставі статті 284 КПК України, колегія суддів робить висновок, що нестягнення процесуальних витрат з обвинуваченого можливе лише у випадках ухвалення судом виправдувального вироку або закриття кримінального провадження за реабілітуючими підставами.

Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду вказав, що нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак з огляду на певні обставини кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дає суду змогу в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження в зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, має відшкодувати саме ця особа.

Закриття кримінального провадження стосовно особи з нереабілітуючих підстав і застосування до неї м`якшої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє її від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз.

Зазначене абсолютно узгоджується з правовими позиціями, викладеними у постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справах №342/1560/20 від 29.09.2021, №584/800/20 від 07.10.2021, № 930/497/23 від 01.02.2024.

Виключенням є закриття провадження у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України, оскільки згідно висновку Об`єднаної Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 12 вересня 2022 року у справі №203/241/17, провадження № 51-4251кмо21, лише у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України процесуальні витрати понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, крім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

З урахуванням конкретних обставин даного кримінального провадження, колегія суддів приходить до переконання, що хоча закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілих від обвинувачення, не може вважатися закриттям кримінального провадження за реабілітуючими підставами, однак, враховуючи, що всі процесуальні витрати понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням саме кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.2 ст.286 КК України, провадження закрито в цій частині у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, тобто з реабілітуючи підстав, тому процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судових експертиз покладаються на державу.

Отже, суд першої інстанції при постановленні ухвали стосовно ОСОБА_8 дійшов помилкового висновку, що процесуальні витрати за проведення експертизи покладаються на обвинуваченого.

Колегією суддів також враховувались висновки Верховного Суду, викладені в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 09 листопада 2021 року, у справі № 149/83/21, провадження № 51-4371км21.

Відповідно до статті 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

На підставі викладеного вище, колегія судді вважає за необхідне задовольнити вимоги апеляційної скарги обвинуваченого, змінити ухвалу Волочиського районного суду Хмельницької області від 12 листопада 2024 в частині вирішення питання стягнення процесуальних витрат, віднести витрати на залучення експерта при проведенні судових експертиз на рахунок держави, в іншому ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись статтями 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Волочиського районного суду Хмельницької області від 12 листопада 2024 року про закриття кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_8 за частиною 1 статті 135 КК України, у зв`язку з відмовою потерпілих від обвинувачення, змінити в частині рішення щодо процесуальних витрат.

Процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судових експертиз в сумі 18467 грн. 44 коп. віднести на рахунок держави.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2