Провадження № 1-в/127/632/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання захисника ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 . Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» у виді 8 років позбавлення волі. ОСОБА_5 01.07.2024 року відбув 3/4 частини строку покарання, за час відбування покарання не мав жодного дисциплінарного стягнення, працевлаштований, підтримує соціально-корисні зв`язки із рідними, по відношенню до засуджених неконфліктний, а тому є всі підстави вважати, що своєю поведінкою ОСОБА_5 довів, що не є на даний час соціально-небезпечною особою і став на шлях виправлення та перевиховання. На підставі вказаного, просить застосувати до засудженого ст. 81 КК України.

Захисник ОСОБА_6 підтримав подане ним клопотання та просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 підтримав клопотання та просив його задовольнити. Вказав, що він на даний час працевлаштований, працює майже 5 місяців, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не має.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив щодо задоволення клопотання. Вказав, що засуджений характеризується посередньо, в даній установі відбуває покарання вже більше двох років, разом з тим, працевлаштувався лише в кінці липня 2024 року, за час відбування покарання не має жодних заохочень, а тому вважав, що засуджений ОСОБА_5 на даний час не довів свого виправлення.

В судовому засіданні представник ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» заперечив щодо задоволення клопотання, оскільки засуджений ОСОБА_5 за період відбування покарання характеризується посередньо та рішенням комісії установи відмовлено в умовно достроковому звільнені, як особі, що не довела своє виправлення.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особову справу засудженого, дійшов висновку про недоцільність застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання щодо ОСОБА_5 з наступних підстав.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

З клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого та матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 засуджений вироком Вінницького міського суду Вінницької області за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України на 8 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Таким чином, умовно-дострокове звільнення від покарання може бути застосоване за наявності двох умов: відбуття засудженим ОСОБА_5 не менше 3/4 строку покарання та доведення останнім свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. При цьому, для встановлення виправлення засудженого враховується поведінка останнього протягом усього періоду відбування покарання.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 01.07.2024 року ОСОБА_5 відбув 3/4 строку призначеного покарання. Таким чином, перша умова для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого наявна і виникла вона незалежно від волі особи, а в результаті перебування ОСОБА_5 в установі виконання покарання на підставі вироку суду.

Разом з тим, на переконання суду відсутня інша умова для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого, а саме доведення засудженим ОСОБА_5 сумлінною поведінкою і ставленням до праці свого виправлення.

При вирішенні питання щодо можливості застосування ст. 81 КК України, суд повинен враховувати дані про його поведінку в цілому та ставленню до праці за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду клопотання.

Так, з характеристики на засудженого ОСОБА_5 вбачається, що останній характеризується посередньо, по відношенні до представників адміністрації поводиться ввічливо, з метою поблажливого ставлення до себе, заходи виховного та режимно-профілактичного характеру відвідує, разом з тим, не завжди робить для себе належні висновки. Крім того, приймає участь у реалізації програми диференційовано-виховного впливу «Підготовка до звільнення», однак активної участі в її реалізації не приймає. До підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне. Крім того, у засудженого ОСОБА_5 встановлений середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення.

З довідки про наявність дисциплінарних стягення та заохочень по особовій справі засудженого ОСОБА_5 вбачається, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання не заохочувався адміністрацією установи, стягнень не має.

Крім того, рішенням комісії установи (протокол №14 від 02.07.2024 року) засудженому ОСОБА_5 відмовлено у умовно-достроковому звільненні, як особі, що не довела своє виправлення.

З характеристики та матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_5 прибув до ДУ «Вінницька виправна колонія№86» 02.06.2022 року. По прибуттю до установи у виробничій майстерні та на роботах із господарського обслуговування установи не був працевлаштований за власним бажанням.

Лише з 29.07.2024 працевлаштований різноробочим виробничої майстерні установи, тобто більше ніж через два роки після прибуття в ДУ «Вінницька виправна колонія №86».

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Однією із головних умов для застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Вищевказані обставини свідчать про те, що матеріали справи не мають достатніх даних, що засуджений ОСОБА_5 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, оскільки останній відбуває покарання в ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» з 02.06.2022 року, проте станом на день розгляду клопотання (04.12.2024) жодних заохочень не має, характеризується посередньо, комісією установи засудженому відмовлено в умовно-достроковому звільненні.

Дані про те, що засуджений працевлаштований лише з 29 липня 2024 року, а відбуває покарання у ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» з 02.06.2022 року не свідчать про сумлінну поведінку та сумлінне ставлення засудженого до праці протягом усього строку відбування покарання, адже вказаний строк є досить коротким та свідчить про те, що засуджений лише почав ставати на шлях виправлення.

Таким чином, виходячи з того, що питання про можливість умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду, враховуючи сукупність вищенаведених даних у справі, суд не вбачає сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці засудженого, а відповідно і його виправлення, що зумовлює відмову в задоволені клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 395, 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а особою, яка утримується під вартою протягом того ж строку з дня вручення копії ухвали.

Суддя :