№ провадження 1-кс/495/2327/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі в залі суду м.Білгород-Дністровському клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

В провадження слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 04.11.2024 року надійшло клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження №0001588 від 04 листопада 2024 року за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 263 КК України.

Виклад обставин, зазначених у клопотанні.

03.11.2024 року приблизно о 19 годині водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (депутат Київської міської ради), керуючи автомобілем марки «TOYOTA LAND CRUISER» з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 рухаючись по автодорозі Р-72 зі сполученням «Білгород-Дністровський - ПП Старокозаче» на 7км зазначеної автодороги не впорався з керуванням з?їхавши з дороги на кільці допустивши перекидання автомобіля, внаслідок чого виникла пожежа автомобіля. В результаті ДТП водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та пасажир ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , загинули на місці, а пасажири, які знаходились на задньому пасажирському сидінні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , госпіталізовано до КНП «Старокозацька районна лікарня».

Слідчий у клопотанні зазначив, що з метою забезпечення наявності в кримінальному провадженні доказової бази доцільним буде застосування заходу по його забезпеченню, а саме арешту майна, яке є на даний час тимчасово вилученим відповідно проведеного огляду, і в подальшому використанні відповідно ст.ст.84, 91 КПК України для встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню та просив накласти арешт на майно, а саме: автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER» з реєстраційним номером НОМЕР_1 з номером кузова НОМЕР_2 , два мобільних телефони марки «iPhone» та жіночу сумочку з мобільним телефоном марки «iPhone» та пачкою цигарок «Vogue», вилучене під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 03.11.2024 на ділянці 7км автодороги Р-72 зі сполученням «Білгород-Дністровський - ПП Старокозаче».

Мотивація суду.

З матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється у кримінальному провадженні №0001588 від 04 листопада 2024 року за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 263 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Частиною 2 ст.171 КПК України передбачено, що у клопотанні про накладення арешту повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень ст.170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя наголошує, що статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норму закону.

В ході дослідження наданих до матерів клопотання додатків встановлено, що слідчим СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області не надано документів, які підтверджують право власності на майно, а саме автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER» з реєстраційним номером НОМЕР_1 з номером кузова НОМЕР_2 , два мобільних телефони марки «iPhone» та жіночу сумочку з мобільним телефоном марки «iPhone».

Надання особою процесуальних документів до суду передбачає відповідну встановлену процедуру оформлення і подання клопотання. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини встановлено, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Згідно зі ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст.172 КПК України, слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 КПК України, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя, встановивши невідповідність поданого слідчим клопотання вимогам п.3 ч.2 ст.171 КПК України, приходить до висновку про необхідність повернення вказаного клопотання прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження №0001588 від 04 листопада 2024 року за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 263 КК України - повернути прокурору для усунення недоліків.

Встановити відповідно до ч.3 ст.172 КПК України строк для усунення недоліків - сімдесят дві години.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1