печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши у засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання прокурор мотивує тим, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000272 від 23.08.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369, ч. 3 ст. 369-2, КК України та за фактом вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 1,4 ст. 358 КК України.

20 жовтня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.10.2023 року ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.01.2024 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000272 від 23.08.2023 року до п`яти місяців.

12.03.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру нову підозру за зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.01.2024 року ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді особистого зобовязання строком до 15.03.2024 року із покладенням обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України та в?їзд в Україну.

12.03.2024 підозрюваній ОСОБА_5 та її захиснику, відповідно до вимог ст. 290 КПК України, повідомлено про завершення досудового розслідування.

Враховуючи, що заявлені при обранні останній запобіжного заходу ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати, прокурор звернувся із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

У засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому підстави, наполягав на його задоволенні.

Підозрювана та її захисник щодо задоволення клопотання заперечували, оскільки підозра не обґрунтована, ризики не доведені, зокрема обставини кримінального правопорушення не відповідають викладеним обставинам, просили відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши доводи прокурора, думку підозрюваної та її захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

При цьому, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не є строковим, діє протягом всього кримінального провадження до моменту його припинення за встановлених законом підстав, зміни чи скасування, і не підлягає продовженню.

Щодо питання покладення на підозрювану обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, то вказані обов`язки можуть бути покладені на підозрюваного/обвинуваченого лише при застосуванні запобіжного заходу вперше, в подальшому саме обов`язки, а не запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, можуть продовжуватись у відповідності до ч. 7 ст. 194 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Так, ч. 6 ст. 194 КПК України передбачено, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів клопотання, до підозрюваної ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням обов`язків вперше ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.10.2023 року.

Тобто, застосовуючи норму ч. 6 ст. 194 КПК України в частині строку дії обов`язків у два місяці, то саме обов`язки, а не запобіжний захід, можуть продовжуватись у відповідності до ч. 7 ст. 194 КПК України.

Разом з тим, прокурор ні в своєму клопотанні, ні в судовому засіданні не просив продовжити строк дії обов`язків, а просив продовжити саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти певні обов`язки, які ідентичні тим, які вже покладені на підозрювану ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва.

А відтак клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не підлягає задоволенню, оскільки суперечить вимогам кримінально-процесуального закону.

Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального провадження, до яких, серед іншого, віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам, до яких віднесені законність (ст. 9 КПК України), змагальність (ст. 22 КПК України) та диспозитивність (ст. 26 КПК України).

Так, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч. 6 ст. 22 КПК України).

Вимоги ч. 3 ст. 26 КПК України передбачають, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесенні на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим кодексом.

Враховуючи викладене слідчий суддя надходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання прокурора.

Керуючись ст. ст.177, 179, 194, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1