Справа № 731/417/24
Провадження 1-кп/731/38/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2024 року смт.Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань №1 кримінальне провадження №0000536 від 22 травня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Прилуки Чернігівської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешканець: АДРЕСА_1 , непрацюючого, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не має статусу особи з інвалідністю, не має статусу УБД, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває вказане кримінальне провадження.

Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 03 липня 2024 року призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні на 11 липня 2024 року.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подала клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу. Пояснила, що заявлені під час обрання запобіжного заходу ризики є триваючими та не перестали існувати. ОСОБА_4 може переховуватися від суду, оскільки офіційно ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, а санкції інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень передбачають досить суворе, безальтернативне, покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років позбавлення волі. Крім того, обвинувачений, як і раніше, може впливати на потерпілу особу, яка є його дружиною, та сина основного свідка по справі, які фактично проживають у одному житловому приміщенні з обвинуваченим, шляхом вчинення дій спрямованих на зміну їх показів на етапі судового розгляду. Так само обвинувачений може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема створити штучні докази та підбурити осіб, які не були свідками правопорушень, до завідомо неправдивих свідчень. Поза цим, в силу запального характеру обвинуваченого, а також те, що один із інкримінованих правопорушень було вчинено під час раптово виниклого конфлікту, тому перебуваючи на волі, у разі виникнення подібних обставин, ОСОБА_4 може вчинити новий злочин проти життя та здоров`я іншої особи, або довести свій умисел на позбавлення життя дружини до кінця, що є неприпустимим.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 у вирішенні клопотання поклались на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали, надані ними на обґрунтування своїх клопотань, суд дійшов таких висновків.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні наступних кримінальних правопорушень: за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у незаконному поводженні зі зброєю, а саме у придбанні та носінні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, санкція якої передбачає безальтернативну відповідальність у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років; та за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, тобто у незакінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі, санкція якої передбачає безальтернативну відповідальність у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, з урахуванням ст. 68 КК України.

Ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_6 від 24 травня 2024 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 20 липня 2024 року.

Суд зважає, що положення стаття 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» та практика Європейського суду з прав людини передбачають, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Статтями 131-132 КПК України передбачено, що запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно з ч. 1 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений. Строк дії ухвали про продовження такого строку не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд вважає обґрунтованим посилання прокурора на те, що ризик переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду не зменшився, оскільки санкція за вчинення тяжчого злочину з числа інкримінованих правопорушень обвинуваченому, передбаченого ч. 3 ст. 15 та ч. 1 ст. 115 КК України, яка передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, з урахуванням вимог ст. 68 КК України, тобто у виді двох третин вищезазначеного максимального строку.

Крім того, оцінюючи ризик втечі, суд зважає, що обвинувачений не працює, постійного джерела прибутку не має, має задовільний стан здоров`я. Хоча останній і одружений, проте одне з інкримінованих правопорушень вчинене щодо його дружини, яка і є потерпілою особою. Син обвинуваченого є свідком по справі.

У зв`язку з цим, суд зважає на імовірність ризику вчинення тиску з боку обвинуваченого, як на свідків, так і на потерпілу, особи яких обвинуваченому відомі, а тому існує великий ризик незаконного впливу на вказаних осіб, внаслідок чого можуть бути втрачені докази у кримінальному провадженні. Показання свідків можуть мати значення для кримінального провадження.

Так само існує високий ризик того, що обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, у разі виникнення подібних обставин може вчинити аналогічний інкримінованому злочин проти життя та здоров`я іншої особи, або довести свій умисел на позбавлення життя дружини до кінця, що звісно є неприпустимим та підлягає обов`язковому упередженню.

Перелічені обставини свідчать про те, що, у порівнянні з часом обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, заявлені ризики на теперішній час не зменшилися та зберігають свою актуальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Судом розглянуто можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, тобто більш м`яких, визначених у ст. 176 КПК України. При цьому враховано позицію та доводи як сторони обвинувачення, так і сторони захисту. Аналіз матеріалів, наданих суду сторонами процесу, доводить, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не забезпечить належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам, відповідно до викладеної вище мотивації.

Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, за які законом передбачено максимальне покарання у виді двох третин п`ятнадцяти річного строку позбавлення волі; усвідомлює тяжкість та невідворотність покарання, що йому загрожує; враховуючи, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України; реальну загрозу переховування обвинуваченого від слідства та/або суду; достатність підстав вважати, що, перебуваючи на волі, він може приховати або знищити докази, незаконно впливати на потерпілу особу та свідків, які йому відомі в силу родинних зв`язків; може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, створюючи штучні докази; вчинити аналогічне кримінальне правопорушення чи довести свій умисел на позбавлення життя потерпілої до кінця, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися та зберігають свою актуальність, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання ОСОБА_4 під вартою на час судового провадження.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави, зокрема у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується, у тому числі, і у вчинення злочину, вчиненого із застосуванням насильства, суд не вбачає підстав для визначення розміру застави.

Керуючись ст. 176-178, 183, 194, 196-197, 199, 201, 205, 314-316, 369-372, 395 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою, задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Прилуки Чернігівської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , строк тримання під вартою в межах судового провадження на 60 (шістдесят) днів, тобто до 08 вересня 2024 року включно.

Не визначати обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави.

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали до 08 вересня 2024 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 400 КПК України подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, захисникові, потерпілій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1