Провадження №1-кп/127/968/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.07.2019 за № 0001473, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Берізки-Чечельницькі Чечельницького району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акта, ОСОБА_3 , з квітня 2019 року, за усною домовленістю з ФОП « ОСОБА_6 », який зареєстрований та фактично здійснює підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_3 , виконував обов`язки водія підприємства, а також обов`язки з отримання від контрагентів грошових коштів за доставлений ним товар та передачу їх до каси ФОП « ОСОБА_6 ». При цьому вищевказану домовленість ОСОБА_3 укладено шляхом обману ОСОБА_6 , а саме - замовчуванням ОСОБА_3 своїх дійсних намірів не виконувати вищевказані обов`язки, а використати їх для заволодіння коштами ФОП ОСОБА_6 .

Так, ОСОБА_3 , виконуючи покладені на нього вищевказані обов`язки, 23.04.2019 (точного часу встановити не представилось можливим), знаходячись в магазині, що за адресою: АДРЕСА_4 , отримав від продавця магазину за товар, поставлений відповідно до видаткової накладної № 41720 від 23.04.2019 на суму 1962,80 та видаткової накладної № 41472 від 23.04.2019 на суму 611,00 грн., грошові кошти на загальну суму 2573,80 гривень.

В подальшому ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, шляхом обману, з корисливими мотивом і метою, направленими на незаконне збагачення, отримані грошові кошти в сумі 2573,80 гривень до каси ФОП « ОСОБА_6 » за адресою: АДРЕСА_3 , не здав, тим самим заволодівши ними, чим завдав ФОП « ОСОБА_6 » матеріального збитку на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК Україна, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Крім того, ОСОБА_3 з квітня 2019 року, за усною домовленістю з ФОП « ОСОБА_6 », який зареєстрований та фактично здійснює підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_3 , виконував обов`язки водія підприємства, а також обов`язки з отримання від контрагентів грошових коштів за доставлений ним товар та передачу їх до каси ФОП « ОСОБА_6 ». При цьому вищевказану домовленість ОСОБА_3 укладено шляхом обману ОСОБА_6 , а саме - замовчування ОСОБА_3 своїх дійсних намірів не виконувати вищевказані обов`язки, а використати їх для заволодіння коштами ФОП ОСОБА_6 .

Так, ОСОБА_3 , попередньо вчинивши кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України, виконуючи покладені на нього вищевказані обов`язки, 25.04.2019 (точного часу встановити не представилось можливим), знаходячись в магазині, що за адресою: АДРЕСА_3 , отримав від продавця магазину за товар, поставлений відповідно до видаткової накладної № 42837 від 25.05.2019, грошові кошти в сумі 771,28 гривень.

В подальшому ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, шляхом обману, з корисливими мотивом і метою, направленими на незаконне збагачення, отримані грошові кошти в сумі 771,28 гривень до каси ФОП « ОСОБА_6 » за адресою: АДРЕСА_3 , не здав, тим самим заволодівши ними, чим завдав ФОП « ОСОБА_6 » матеріального збитку на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК Україна, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_3 з квітня 2019 року, за усною домовленістю з ФОП « ОСОБА_6 », який зареєстрований та фактично здійснює підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_3 , виконував обов`язки водія підприємства, а також обов`язки з отримання від контрагентів грошових коштів за доставлений ним товар та передачу їх до каси ФОП « ОСОБА_6 ». При цьому вищевказану домовленість ОСОБА_3 укладено шляхом обману ОСОБА_6 , а саме - замовчування ОСОБА_3 своїх дійсних намірів не виконувати вищевказані обов`язки, а використати їх для заволодіння коштами ФОП ОСОБА_6 .

Так, ОСОБА_3 , попередньо вчинивши кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України, виконуючи покладені на нього вищевказані обов`язки, 01.05.2019 (точного часу встановити не представилось можливим), знаходячись в магазині «Продукти», що за адресою: АДРЕСА_5 , отримав від продавця магазину за товар, поставлений відповідно до видаткової накладної № 43790 від 30.04.2019, грошові кошти в сумі 1020,23 гривень.

В подальшому ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, шляхом обману, з корисливими мотивом і метою, направленими на незаконне збагачення, отримані грошові кошти в сумі 1020,23 гривень до каси ФОП « ОСОБА_6 » за адресою: АДРЕСА_3 , не здав, тим самим заволодівши ними, чим завдав ФОП « ОСОБА_6 » матеріального збитку на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК Україна, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_3 з квітня 2019 року, за усною домовленістю з ФОП « ОСОБА_6 », який зареєстрований та фактично здійснює підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_3 , виконував обов`язки водія підприємства, а також обов`язки з отримання від контрагентів грошових коштів за доставлений ним товар та передачу їх до каси ФОП « ОСОБА_6 ». При цьому вищевказану домовленість ОСОБА_3 укладено шляхом обману ОСОБА_6 , а саме - замовчування ОСОБА_3 своїх дійсних намірів не виконувати вищевказані обов`язки, а використати їх для заволодіння коштами ФОП ОСОБА_6 .

Так, ОСОБА_3 , попередньо вчинивши кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України, виконуючи покладені на нього вищевказані обов`язки, 17.05.2019 (точного часу встановити не представилось можливим), знаходячись в магазині, що за адресою: АДРЕСА_6 , отримав від продавця магазину за товар, поставлений відповідно до видаткових накладних № 49775 від 16.05.2019 та № 49569 від 16.05.2019, грошові кошти в сумі 1766,12 гривень та 922,70 гривень (загалом - 2688,82 грн.).

В подальшому ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, шляхом обману, з корисливими мотивом і метою, направленими на незаконне збагачення, отримані грошові кошти в сумі 2688,82 гривень до каси ФОП « ОСОБА_6 » за адресою: АДРЕСА_3 , не здав, тим самим заволодівши ними, чим завдав ФОП « ОСОБА_6 » матеріального збитку на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК Україна, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_3 з квітня 2019 року, за усною домовленістю з ФОП « ОСОБА_6 », який зареєстрований та фактично здійснює підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_3 , виконував обов`язки водія підприємства, а також обов`язки з отримання від контрагентів грошових коштів за доставлений ним товар та передачу їх до каси ФОП « ОСОБА_6 ». При цьому вищевказану домовленість ОСОБА_3 укладено шляхом обману ОСОБА_6 , а саме - замовчування ОСОБА_3 своїх дійсних намірів не виконувати вищевказані обов`язки, а використати їх для заволодіння коштами ФОП ОСОБА_6 . Так, ОСОБА_3 , попередньо вчинивши кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України, виконуючи покладені на нього вищевказані обов`язки, 23.05.2019 (точного часу встановити не представилось можливим), знаходячись в магазині, що за адресою: АДРЕСА_3 , отримав від продавця магазину за товар, поставлений відповідно до видаткової накладної № 52342 від 23.05.2019, грошові кошти в сумі 863,18 гривень. В подальшому ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, шляхом обману, з корисливими мотивом і метою, направленими на незаконне збагачення, отримані грошові кошти в сумі 863,18 гривень до каси ФОП « ОСОБА_7 » за адресою: АДРЕСА_3 , не здав, тим самим заволодівши ними, чим завдав ФОП « ОСОБА_6 » матеріального збитку на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК Україна, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_3 з квітня 2019 року, за усною домовленістю з ФОП « ОСОБА_6 », який зареєстрований та фактично здійснює підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_3 , виконував обов`язки водія підприємства, а також обов`язки з отримання від контрагентів грошових коштів за доставлений ним товар та передачу їх до каси ФОП « ОСОБА_6 ». При цьому вищевказану домовленість ОСОБА_3 укладено шляхом обману ОСОБА_6 , а саме - замовчування ОСОБА_3 своїх дійсних намірів не виконувати вищевказані обов`язки, а використати їх для заволодіння коштами ФОП ОСОБА_6 .

Так, ОСОБА_3 , попередньо вчинивши кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України, виконуючи покладені на нього вищевказані обов`язки, 27.05.2019 (точного часу встановити не представилось можливим), знаходячись в магазині, що за адресою: АДРЕСА_3 , отримав від продавця магазину за товар, поставлений відповідно до видаткової накладної № 53509 від 27.05.2019, грошові кошти в сумі 927,53 гривень.

В подальшому ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, шляхом обману, з корисливими мотивом і метою, направленими на незаконне збагачення, отримані грошові кошти в сумі 927,53 гривень до каси ФОП « ОСОБА_6 » за адресою: АДРЕСА_3 , не здав, тим самим заволодівши ними, чим завдав ФОП « ОСОБА_6 » матеріального збитку на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК Україна, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_3 з квітня 2019 року, за усною домовленістю з ФОП « ОСОБА_6 », який зареєстрований та фактично здійснює підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_3 , виконував обов`язки водія підприємства, а також обов`язки з отримання від контрагентів грошових коштів за доставлений ним товар та передачу їх до каси ФОП « ОСОБА_6 ». При цьому вищевказану домовленість ОСОБА_3 укладено шляхом обману ОСОБА_6 , а саме - замовчування ОСОБА_3 своїх дійсних намірів не виконувати вищевказані обов`язки, а використати їх для заволодіння коштами ФОП ОСОБА_6 .

Так, ОСОБА_3 , попередньо вчинивши кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України, виконуючи покладені на нього вищевказані обов`язки, 29.05.2019 (точного часу встановити не представилось можливим), знаходячись в магазині, що за адресою: АДРЕСА_7 , отримав від продавця магазину за товар, поставлений відповідно до видаткової накладної № 51284 від 21.05.2019, грошові кошти в сумі 1138,45 гривень.

В подальшому ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, шляхом обману, з корисливими мотивом і метою, направленими на незаконне збагачення, отримані грошові кошти в сумі 1138,45 гривень до каси ФОП « ОСОБА_6 » за адресою: АДРЕСА_3 , не здав, тим самим заволодівши ними, чим завдав ФОП « ОСОБА_6 » матеріального збитку на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК Україна, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_3 з квітня 2019 року, за усною домовленістю з ФОП « ОСОБА_6 », який зареєстрований та фактично здійснює підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_3 , виконував обов`язки водія підприємства, а також обов`язки з отримання від контрагентів грошових коштів за доставлений ним товар та передачу їх до каси ФОП « ОСОБА_6 ». При цьому вищевказану домовленість ОСОБА_3 укладено шляхом обману ОСОБА_6 , а саме - замовчування ОСОБА_3 своїх дійсних намірів не виконувати вищевказані обов`язки, а використати їх для заволодіння коштами ФОП ОСОБА_6 .

Так, ОСОБА_3 , попередньо вчинивши кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України, виконуючи покладені на нього вищевказані обов`язки, 05.06.2019 (точного часу в ході проведення слідства встановити не представилось можливим), знаходячись в кафе «Егоїсти», що за адресою: АДРЕСА_8 , отримав від продавця магазину за товар, поставлений відповідно до видаткової накладної № 57089 від 05.06.2019 грошові кошти в сумі 1129,95 гривень.

В подальшому ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, шляхом обману, з корисливими мотивом і метою, направленими на незаконне збагачення, отримані грошові кошти в сумі 1129,95 гривень до каси ФОП « ОСОБА_6 » за адресою: АДРЕСА_3 , не здав, тим самим заволодівши ними, чим завдав ФОП « ОСОБА_6 » матеріального збитку на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК Україна, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_3 з квітня 2019 року, за усною домовленістю з ФОП « ОСОБА_6 », який зареєстрований та фактично здійснює підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_3 , виконував обов`язки водія підприємства, а також обов`язки з отримання від контрагентів грошових коштів за доставлений ним товар та передачу їх до каси ФОП « ОСОБА_6 ». При цьому вищевказану домовленість ОСОБА_3 укладено шляхом обману ОСОБА_6 , а саме - замовчування ОСОБА_3 своїх дійсних намірів не виконувати вищевказані обов`язки, а використати їх для заволодіння коштами ФОП ОСОБА_6 .

Так, ОСОБА_3 , попередньо вчинивши кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України, виконуючи покладені на нього вищевказані обов`язки, 05.06.2019 (точного часу встановити не представилось можливим), знаходячись в піцерії, що за адресою: АДРЕСА_5 , отримав від продавця магазину за товар, поставлений відповідно до видаткової накладної № 57087 від 05.06.2019, грошові кошти в сумі 1129,95 гривень.

В подальшому ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, шляхом обману, з корисливими мотивом і метою, направленими на незаконне збагачення, отримані грошові кошти в сумі 1129,95 гривень до каси ФОП « ОСОБА_6 » за адресою: АДРЕСА_3 , не здав, тим самим заволодівши ними, чим завдав ФОП « ОСОБА_6 » матеріального збитку на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК Україна, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_3 з квітня 2019 року, за усною домовленістю з ФОП « ОСОБА_6 », який зареєстрований та фактично здійснює підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_3 , виконував обов`язки водія підприємства, а також обов`язки з отримання від контрагентів грошових коштів за доставлений ним товар та передачу їх до каси ФОП « ОСОБА_6 ». При цьому вищевказану домовленість ОСОБА_3 укладено шляхом обману ОСОБА_6 , а саме - замовчування ОСОБА_3 своїх дійсних намірів не виконувати вищевказані обов`язки, а використати їх для заволодіння коштами ФОП ОСОБА_6 .

Так, ОСОБА_3 , попередньо вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, виконуючи покладені на нього вищевказані обов`язки, 06.06.2019 (точного часу встановити не представилось можливим), знаходячись в магазині «Калина», що за адресою: АДРЕСА_6 , отримав від продавця магазину за товар, поставлений відповідно до видаткової накладної № 57328 від 05.06.2019, грошові кошти в сумі 685,16 гривень.

В подальшому ОСОБА_3 , діючи умисно, шляхом обману, з корисливими мотивом і метою, направленими на незаконне збагачення, отримані грошові кошти в сумі 685,16 гривень до каси ФОП « ОСОБА_6 » за адресою: АДРЕСА_3 , не здав, тим самим заволодівши ними, чим завдав ФОП « ОСОБА_6 » матеріального збитку на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК Україна, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_3 з квітня 2019 року, за усною домовленістю з ФОП « ОСОБА_6 », який зареєстрований та фактично здійснює підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_3 , виконував обов`язки водія підприємства, а також обов`язки з отримання від контрагентів грошових коштів за доставлений ним товар та передачу їх до каси ФОП « ОСОБА_6 ». При цьому вищевказану домовленість ОСОБА_3 укладено шляхом обману ОСОБА_6 , а саме - замовчування ОСОБА_3 своїх дійсних намірів не виконувати вищевказані обов`язки, а використати їх для заволодіння коштами ФОП ОСОБА_6 .

Так, ОСОБА_3 , попередньо вчинивши кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України, виконуючи покладені на нього вищевказані обов`язки, 13.06.2019 (точного часу в ході проведення слідства встановити не представилось можливим), знаходячись в магазині «Калина», що за адресою: АДРЕСА_6 , отримав від продавця магазину за товар, поставлений відповідно до видаткової накладної № 60066 від 12.06.2019, грошові кошти в сумі 1082,83 гривень.

В подальшому ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, шляхом обману, з корисливими мотивом і метою, направленими на незаконне збагачення, отримані грошові кошти в сумі 1082,83 гривень до каси ФОП « ОСОБА_6 » за адресою: АДРЕСА_3 , не здав, тим самим заволодівши ними, чим завдав ФОП « ОСОБА_6 » матеріального збитку на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК Україна, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_3 з квітня 2019 року, за усною домовленістю з ФОП « ОСОБА_6 », який зареєстрований та тактично здійснює підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_3 , виконував обов`язки водія підприємства, а також обов`язки з отримання від контрагентів грошових коштів за доставлений ним товар та передачу їх до каси ФОП « ОСОБА_6 ». При цьому вищевказану домовленість ОСОБА_3 укладено шляхом обману ОСОБА_6 , а саме - замовчування ОСОБА_3 своїх дійсних намірів не виконувати вищевказані обов`язки, а використати їх для заволодіння коштами ФОП ОСОБА_6 .

Так, ОСОБА_3 , попередньо вчинивши кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України, виконуючи покладені на нього вищевказані обов`язки, 13.06.2019 (точного часу встановити не представилось можливим), знаходячись в магазині, що за адресою: АДРЕСА_7 , отримав від продавця магазину за товар, поставлений відповідно до видаткової накладної № 60452 від 13.06.2019, грошові кошти в сумі 1000,67 гривень.

В подальшому ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, шляхом обману, з корисливими мотивом і метою, направленими на незаконне збагачення, отримані грошові кошти в сумі 1000,67 гривень до каси ФОП « ОСОБА_6 » за адресою: АДРЕСА_3 , не здав, тим самим заволодівши ними, чим завдав ФОП « ОСОБА_6 » матеріального збитку на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК Україна, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_3 з квітня 2019 року, за усною домовленістю з ФОП « ОСОБА_6 », який зареєстрований та фактично здійснює підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_3 , виконував обов`язки водія підприємства, а також обов`язки з отримання від контрагентів грошових коштів за доставлений ним товар та передачу їх до каси ФОП « ОСОБА_6 ». При цьому вищевказану домовленість ОСОБА_3 укладено шляхом обману ОСОБА_6 , а саме - замовчування ОСОБА_3 своїх дійсних намірів не виконувати вищевказані обов`язки, а використати їх для заволодіння коштами ФОП ОСОБА_6 .

Так, ОСОБА_3 , попередньо вчинивши кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України, виконуючи покладені на нього вищевказані обов`язки, 19.06.2019 (точного часу встановити не представилось можливим), знаходячись в кафе «Егоїсти», що за адресою: АДРЕСА_8 , отримав від продавця магазину за товар, поставлений відповідно до видаткової накладної № 62687 від 19.06.2019, грошові кошти в сумі 1129,95 гривень.

В подальшому ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, шляхом обману, з корисливими мотивом і метою, направленими на незаконне збагачення, отримані грошові кошти в сумі 1129,95 гривень до каси ФОП « ОСОБА_6 » за адресою: АДРЕСА_3 , не здав, тим самим заволодівши ними, чим завдав ФОП « ОСОБА_6 » матеріального збитку на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК Україна, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_3 з травня 2019 року, за усною домовленістю з ФОП « ОСОБА_6 », який зареєстрований та фактично здійснює підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_3 , виконував обов`язки водія підприємства, а також обов`язки з отримання від контрагентів грошових коштів за доставлений ним товар та передачу їх до каси ФОП « ОСОБА_6 ». При цьому вищевказану домовленість ОСОБА_3 укладено шляхом обману ОСОБА_6 , а саме - замовчування ОСОБА_3 своїх дійсних намірів не виконувати вищевказані обов`язки, а використати їх для заволодіння коштами ФОП ОСОБА_6 .

Так, ОСОБА_3 , попередньо вчинивши кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України, виконуючи покладені на нього вищевказані обов`язки, 19.06.2019 (точного часу в ході проведення слідства встановити не представилось можливим), знаходячись в піцерії, що за адресою: АДРЕСА_5 , отримав від продавця магазину за товар, поставлений відповідно до видаткової накладної № 62685 від 19.06.2019, грошові кошти в сумі 1685,13 гривень.

В подальшому ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, шляхом обману, з корисливими мотивом і метою, направленими на незаконне збагачення, отримані грошові кошти в сумі 1685,13 гривень до каси ФОП « ОСОБА_6 » за адресою: АДРЕСА_3 , не здав, тим самим заволодівши ними, чим завдав ФОП « ОСОБА_6 » матеріального збитку на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК Україна, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_3 з квітня 2019 року, за усною домовленістю з ФОП « ОСОБА_6 », який зареєстрований та фактично здійснює підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_3 , виконував обов`язки водія підприємства, а також обов`язки з отримання від контрагентів грошових коштів за доставлений ним товар та передачу їх до каси ФОП « ОСОБА_6 ». При цьому вищевказану домовленість ОСОБА_3 укладено шляхом обману ОСОБА_6 , а саме - замовчування ОСОБА_3 своїх дійсних намірів не виконувати вищевказані обов`язки, а використати їх для заволодіння коштами ФОП ОСОБА_6 .

Так, ОСОБА_3 , попередньо вчинивши кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України, виконуючи покладені на нього вищевказані обов`язки, 20.06.2019 (точного часу встановити не представилось можливим), знаходячись в магазині «Калина», що за адресою: АДРЕСА_6 , отримав від продавця магазину за товар, поставлений відповідно до видаткової накладної № 62798 від 20.06.2019, грошові кошти в сумі 1023,44 гривень.

В подальшому ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, шляхом обману, з корисливими мотивом і метою, направленими на незаконне збагачення, отримані грошові кошти в сумі 1023,44 гривень до каси ФОП « ОСОБА_6 » за адресою: АДРЕСА_3 , не здав, тим самим заволодівши ними, чим завдав ФОП « ОСОБА_6 » матеріального збитку на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК Україна, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України, про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 Кримінального кодексу України у зв`язку із закінченням строків давності. Клопотання мотивоване тим, що відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України у випадках передбачених законом України про кримінальну відповідальність, особа звільняється від кримінальної відповідальності. Положення ст. 49 КК України є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання. Звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, при цьому відповідно до частини восьмої цієї статті, закриття кримінального провадження не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України, та враховуючи положення ст. ст. 12, 49 КК України, строки давності на даний час закінчились. Просив суд звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження. Підстава звільнення від кримінальної відповідальності, наслідки звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 Кримінального кодексу України обвинуваченому роз`яснені та зрозумілі. Обвинувачений до кримінальної відповідальності за вчинення інших кримінальних правопорушень не притягувався, а строк давності притягнення його до кримінальної відповідальності за вказані кримінальні правопорушення не зупинявся і не переривався.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання свого захисника про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 Кримінального кодексу України у зв`язку із закінченням строків давності. Пояснив, що суть обвинувачення йому зрозуміла. Підстава звільнення від кримінальної відповідальності, наслідки звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 Кримінального кодексу України роз`яснені та зрозумілі. Просив закрити кримінальне провадження на підставі ст. 49 Кримінального кодексу України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 Кримінального кодексу України.

Суд, заслухавши клопотання захисника обвинуваченого про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 Кримінального кодексу України, думку сторін кримінального провадження щодо даного клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 Кримінального процесуального кодексу України, якщо під час здійснення судового провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом 1 частини 2 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 285 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі, якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачено звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

За правилами ст. 44 Кримінального кодексу України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України, які мали місце 23.04.2019, 25.04.2019, 01.05.2019, 17.05.2019, 23.05.2019, 27.05.2019, 29.05.2019, 05.06.2019, 06.06.2019, 13.06.2019, 19.06.2019, 20.06.2019.

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), в редакції Закону від 11.01.2019, за що санкцією статті встановлена відповідальність у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.

Також ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, - тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, в редакції Закону від 11.01.2019, за що санкцією статті встановлена відповідальність у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк від одного до двох років, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 5 Кримінального кодексу України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно ч. ч. 1, 2, 4 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 Кримінального кодексу України, особа, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років. 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Вказані обставини свідчать про те, що з дня вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України, минуло понад п`ять років, а отже наявні підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 Кримінального кодексу України відповідно.

Згідно з ч. 1 ст. 285 Кримінального процесуального кодексу України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, яким, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 Кримінального процесуального кодексу України, є законодавчі акти України, які встановлюють кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 Кримінального процесуального кодексу України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений розуміє суть обвинувачення, не заперечує проти звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 Кримінального кодексу України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, за місцем проживання характеризуються позитивно, до кримінальної відповідальності за вчинення інших кримінальних правопорушень не притягувався, а строк давності притягнення його до кримінальної відповідальності за вказані кримінальні правопорушення не зупинявся і не переривався.

Судом встановлено, що обвинувачений розуміє свої права, визначені ч.ч. 2-3 ст. 285 Кримінального процесуального кодексу України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави та бажає бути звільненим від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 Кримінального кодексу України, тобто у зв`язку із закінченням строків давності.

Враховуючи наведені вище обставини, які свідчать про наявність сукупності матеріально-правових підстав, передбачених ст. 49 Кримінального кодексу України, та процесуально-правових підстав звільнення від кримінальної відповідальності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України, слід звільнити від кримінальної відповідальності на підставі п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 Кримінального кодексу України відповідно у зв`язку із закінченням строків давності.

Щодо заявленого цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 129 КПК України, рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» від 31.03.1989 № 3 (зі змінами), у разі закриття кримінальної справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Вказане також узгоджується і з позицією Верховного Суду, який у своїй Постанові від 24.05.2018 (справа № 531/2332/14-к) також зазначив, що у разі закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Також згідно з вимогами ч. 7 ст. 128 КПК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, суд дійшов висновку, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 у вказаному кримінальному провадженні слід залишити без розгляду та роз`яснити позивачу, що він має право пред`явити цивільний позов в порядку цивільного судочинства.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Керуючись ст. 49 Кримінального кодексу України, ст.ст. 284 - 286, 369-372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 Кримінального кодексу України, про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 Кримінального кодексу України, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 Кримінального кодексу України, від кримінальної відповідальності на підставі п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 Кримінального кодексу України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.07.2019 за № 0001473, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 Кримінального кодексу України, - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 18 850 грн. 37 коп. - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя