УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 його захисника ОСОБА_5 розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 яке погоджено прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Заргар, Таджикистан, громадянина Таджикистану, із середньою освітою, одруженого, без дітей, офіційно не працевлаштованого, зі слів торгує на ринку «Північний», мешкаючийза адресою: АДРЕСА_1 , за попередніми відомостями раніше не судимий,-

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

І. Суть клопотання

Слідчий звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Одеси з клопотанням погодженого прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 ..

1.1. Клопотання слідчого

Досудовим розслідуванням встановлено, що Слідчим відділом ВП №4 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000597 від 03.09.2024 року, відкритого за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.09.2024 приблизно о 19 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період воєнного стану, введеного на всій території України з 24 лютого 2022 року відповідно Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово безперервно продовжено і який діє на теперішній час, діючи за попередньою змовою між собою, переслідуючи злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення, з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке завідомо для них є чужим, прибули на автомобілі ОСОБА_8 марки «Lexus RX 350», д.н.з. НОМЕР_1 , до адреси АДРЕСА_2 , де зустрілись із потерпілим ОСОБА_9 .

В ході розмови із ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 під приводом повернення боргу третій особі, почали висловлювати незаконні вимоги потерпілому щодо передачі їм грошових коштів, на які останні не мають права, в сумі 20000 доларів США.

В подальшому, ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 , достеменно знаючи, що боргові зобов`язання між ними та ОСОБА_9 відсутні, погрожуючи застосуванням фізичного насильства до потерпілого у випадку невиконання ним висловлених вимог з передачі грошових коштів з метою схиляння потерпілого до вчинення необхідних дій, умисно здійснив демонстративне переміщення зі своєї сумки, наявного у нього пістолета у бік потерпілого ОСОБА_9 та наголосив на необхідності своєчасного повернення боргу в сумі 20000 доларів США.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на незаконне збагачення, з метою заволодіння майна потерпілого, 19.09.2024 приблизно о 19 годині 30 хвилин, діючи за попередньою змовою, ОСОБА_8 на належному йому автомобілі марки «Lexus RX 350», д.н.з. НОМЕР_1 , разом із ОСОБА_4 прибули до кафе «Клара Захаровна» за адресою: АДРЕСА_3 , де перебував потерпілий ОСОБА_9 .

Зустрівшись із потерпілим, ОСОБА_8 почав залякувати останнього, дістав із кишені ніж та направив його у бік потерпілого, який сприйняв загрозу його застосування як реальну.

В подальшому, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , погрожуючи застосуванням насильства потерпілому, наказали останньому піти з ними за адресою його мешкання, а саме: АДРЕСА_4 , де ОСОБА_4 разом із потерпілим пройшов в середину вищевказаної квартири, а ОСОБА_8 в цей час залишився очікувати в парадній будинку, на випадок, що в разі появи правоохоронних органів встигнути повідомити про це ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами потерпілого, ОСОБА_4 знаходячись в кв. АДРЕСА_5 , відшукав належні потерпілому ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 19000 доларів США, тим самим привласнивши їх собі.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Підозрюваний та захисник проти задоволення клопотання заперечували, зважаючи на його необґрунтованість, а також просив застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою або визначити розмір застави. Крім того, посилались, що у підозрюваного є дружина та орендоване житло в м. Одесі

ІІІ. Оцінка слідчого судді

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

3.2. Норми кримінального процесуального закону, якими керувалася слідчий суддя

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

3.3. Оцінка обґрунтованості підозри

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показами потерпілого ОСОБА_9 , протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 від 19.09.2024, протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_9 від 19.09.2024, протоколом обшуку автомобіля марки «Lexus RX 350», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , протоколом обшуку місця мешкання підозрюваного за адресою: АДРЕСА_1 ., вилученими в ході обшукі та огляду речовими доказами, проведеним протоколом затримання у порядку ст. 208 КПК України та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Відомості, які містяться у наведених матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх, та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри, належить прийняти до уваги п. 57 рішення ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» від 29 серпня і 24 жовтня 1997 року, згідно до якого наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа, ймовірно, вчинила правопорушення.

А також рішення ЄСПЛ по справі «Мюрей проти сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, в якому зазначено, що факти, які породжують підозру, не обов`язково мають такий саме рівень з`ясовності, який потребується на пізнішому етапі кримінального провадження, тобто факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку.

Слід наголосити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. Ті докази, які б під час судового розгляду могли б бути приводом для розумного сумніву, під час оцінки обґрунтованості підозри не переконують слідчого суддю в іншому.

3.4. Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор послався на існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення, ховання або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні.

3.5. Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, належить до особливо тяжких злочинів.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

Таким чином, обставини даного кримінального провадження, в тому числі і дані про особу підозрюваного дають достатні підстави припускати, що ОСОБА_4 який на теперішній час підозрюється у скоєні особливо тяжкого злочину, будучи обізнаним та розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке йому загрожує у разі доведеності його вини за результатами розгляду кримінального провадження, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Зазначений ризик підвищений тим, що підозрюваний є громадянином іншої країни, та може в будь-який момент покинути територію України. При цьому він не має посвідки на проживання в Україні, а його дружина не проживає разом з ним.

3.6. Щодо ризику знищення, ховання або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення

Слідчий суддя погоджується з прокурором в частині наявності цього ризику, враховуючи характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 зокрема, можливої причетності до його вчинення значної кількості інших осіб.

Враховуючи, що досудове розслідування наразі не завершене, процес збирання доказів у кримінальному провадженні триває, існує вірогідність того, що підозрюваний може знищити або сховати речі, які містять відомості про кримінальне правопорушення, у вчинені якого він підозрюється.

3.7. Щодо ризику незаконного впливу на свідків та підозрюваних у кримінальному провадженні

Слідчий суддя вважає ризик впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні обґрунтованим, оскільки їх показання є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування. Враховуючи, що свідки можуть бути відомі ОСОБА_4 існує можливість незаконного впливу на них з боку підозрюваного. Встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Крім того, існує високий ризик впливу на потерпілого, який є заявником у кримінальному провадженні з врахуванням специфіки минулих протиправних дій щодо нього, які викладені в підозрі.

3.8 Щодо можливого застосування іншого запобіжного заходу

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу підозрюваному необхідно врахувати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам.

Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту недоцільно, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

3.9. Висновки слідчого судді

Слідчий суддя, враховуючи встановлені обставини, існування ризиків в їх сукупності та взаємозв`язку, на переконання слідчого судді запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може негативно вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено недостатність для запобігання вказаному ризику застосування до підозрюваного більш м`яких ніж тримання під вартою запобіжних заходів, а це у свою чергу, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, згідно ч.1, п.5 ч.2 ст.183 КПК України, є підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

3.10. Щодо визначення розміру застави

У відповідності до положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим, приймаючи до уваги вказані вимоги та те, що кримінальне правопорушення у вчинені якого підозрюється ОСОБА_4 вчинене із погрозою застосуванням насильства, високого ступеню встановлених ризиків, відсутністю достатніх соціальних зв`язків, а тому не встановлені підстави для визначення відносно ОСОБА_4 застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 184, 193, 194 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 яке погоджено прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17 листопада 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1