УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000019 від 05.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, Одеською обласною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво по кримінальному провадженню № 0000019 від 05.04.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється детективами Територіального управління БЕБ в Одеській області.

Підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань є Заява про вчинене кримінальне правопорушення, що надійшла від представника Компанії Luigu Lavazza S.p.A. адвоката ОСОБА_4 .

Згідно заяви про вчинене кримінальне правопорушення, Компанія Luigu Lavazza S.p.A. юридична особи, що створена та існує за законами Італійської Республіки, є власником прав на торговельні марки, зокрема «LAVAZZA» (міжнародна реєстрація № НОМЕР_1 ), що зареєстрована та охороняється відповідно до вимог міжнародних договорів, Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», для товарів багатьох класів Міжнародної класифікації товарів і послуг, в тому числі для товарів 23, 30, 31 класів, до яких відносяться кава.

У ході досудового розслідування від Управління протидії кіберзлочинам в Одеській області Департаменту кіберполіції Національної поліції України надійшли матеріали, згідно яких за результатами проведених заходів, встановлено осіб, які займаються виготовленням фальсифікованої продукції кави з неправомірним використанням торгової марки «LAVAZZA», які у подальшому реалізуються, у тому числі з використанням веб ресурсів, шляхом відправки поштових відправлень.

06 червня 2024 року, на підставі доручення про проведення негласних слідчих (розшукових) дій та постанови про проведення контролю за вчиненням злочину у формі контрольованої закупки проведено контрольовану закупку, за результатами якої ОСОБА_5 добровільно видано 7 ємностей (дой-пакети різного розміру та жерстяні банки) із фальсифікованою кавою бренду « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які останній придбав у ОСОБА_6 , що здійснює реалізацію у магазині за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_7 .

Крім цього, 12 червня 2024 року, на підставі доручення про проведення негласних слідчих (розшукових) дій та постанови про проведення контролю за вчиненням злочину у формі контрольованої закупки було проведено контрольовану закупку, за результатами якої ОСОБА_5 добровільно видано 8 дой-пакетів різного розміру із фальсифікованою кавою бренду LAVAZZA, які останній придбав у ОСОБА_7 шляхом поштового відправлення ТОВ «Нова Пошта».

Так, встановлено, що незаконне зберігання та збут фальсифікованої продукції з неправомірним виокристанням торгової марки «LAVAZZA» здійснюється за адресою: АДРЕСА_1 .

У ході санкціонованого обшуку, проведеного 12.07.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено:

1. Ноутбук «Lenovo» чорного кольору без серійного номеру із зарядним пристроєм та модулем Wi-Fi фірми «ТЕСNО»;

2. Грошові кошти в сумі 4120 грн, а сам: 200 грн 6 купюр, 100 грн

17 купюр, 50 грн 20 купюр, 20 грн 11 купюр, 10 грн 1 купюра, 5 грн

1 купюра, 2 грн 1 купюра, 1 грн 3 купюри;

3. 6 тетрапаки із кавою та із написом «Lavazza» об`ємом по 1 кг. кожний;

4. 2 упаковки із кавою та із написом «Lavazza» об`ємом 250 г. кожна;

5. 2 залізні банки жовтого кольору із кавою та із написом «Lavazza» об`ємом по 250 гр.;

6. 1 упаковка із кавою та із написом «Ricco Coffe» коричневого кольору об`ємом 250 гр.;

7. 2 упаковки із кавою та із написом «Ricco Coffe» коричневого кольору об`ємом 1 кг.;

8. 1 упаковка із кавою та із написом «Himmel» вагою 250 гр.;

9. 1 упаковка із кавою та із написом «Himmel» вагою 1 кг.;

10. 2 упаковки із кавою та із написом «Carte Noire» вагою 250 гр.;

11. 1 упаковка із кавою та із написом «Carte Noire» вагою 1 кг.;

12. 2 упаковки із кавою та із написом «Dall mayr» вагою 500 гр.;

13. 1 упаковка із кавою та із написом «Tchibo» вагою 450 гр.;

14. 2 упаковки із кавою та із написом «Cafe Poli» вагою 250 гр.;

15. 3 упаковки із кавою та з написами «SwisseKaffe», «Mocca fix», «Move n Pick» вагою кожна по 500 гр.;

16. 5 ZIP пакетів із меленою кавою кожен приблизно по 100 гр.;

17. 7 ZIP пакетів із розчинною кавою кожен приблизно по 100 гр.;

18. 3 ZIP пакети із розчинною кавою кожен приблизно по 200 гр.;

19. 4 ZIP пакети із розчинною кавою кожен приблизно по 250 гр.;

20. 2 ZIP пакети із розчинною кавою кожен приблизно по 500 гр.;

21. 1 ZIP пакет із розчинною кавою вагою приблизно 1 кг.;

22. 1 ZIP пакет із кавовим напоєм (суміш) вагою приблизно 1 кг.;

23. 1 пакет із кавою та із написом «Jacobs» вагою 400 гр.;

24. Скляна банка із кавою та із написом «Jacobs» вагою 200 гр

25. Скляна банка із кавою та із написом «Nescafe» вагою 475 гр.;

26. Металева банка із кавою та із написом «Forte» вагою 200 гр.

27. Пакет із кавою та із написом «Чорна карта» вагою 500 гр.;

28. 2 блокноти із чорновими записами чорного кольору та з візерунком у вигляді вишиванки та 6 фрагментів паперу із чорновими записами;

29. 2800 грн, які виявлені в блокнотах, а саме: 500 грн 5 купюр (в блокноті чорного кольору) та 200 грн. і 100 грн. (в блокноті із візерунком у вигляді вишиванки);

30. 1 упаковка з кавою «Gimoka» вагою 3 кг.

07 серпня 2024 року на адресу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси скеровано клопотання про накладення арешту на вилучене майно з усуненими недоліками. Однак, відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12.08.2024 у справі № 947/21270/24, провадження №1-кс/947/10508/24, яка фактично отримана 20.08.2024, клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні 0000019 від 05.04.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України повернуте прокурора та встановлено строк для усунення недоліків в сімдесят дві години, з моменту отримання повного тексту ухвали слідчого судді.

22 серпня 2024 року на адресу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси скеровано клопотання про накладення арешту на вилучене майно з усуненими недоліками. Однак, відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 16.09.2024 у справі № 947/21270/24, провадження №1-кс/947/11234/24, яка фактично отримана 23.09.2024, клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні 0000019 від 05.04.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України повернуте прокурора та встановлено строк для усунення недоліків в сімдесят дві години, з моменту отримання повного тексту ухвали слідчого судді.

Відповідно до протоколу огляду від 29 липня 2024 року, проведеного на підставі доручення детектива в порядку ст. 40 КПК України від 22.07.2024 №23.13-03.3/5441-24, вилучена техніка, а саме: ноутбук «Lenovo» чорного кольору без серійного номеру із зарядним пристроєм та модулем Wi-Fi фірми «ТЕСNО» містить документи у електронному вигляді щодо продажу кави під назвою «LAVAZZA», зокрема:

1) видаткова накладна від 03.12.2022 б/н щодо продажу кави «LAVAZZA» на загальну суму 31 300 гривень та кави меленої «Jacobs» на загальну суму 7 700 гривень;

2) видаткова накладна від 25.07.2022 б/н щодо продажу кави «Lavazza» на загальну суму 285 гривень.

Окрім цього, в ході проведення обшуку виявлено та вилучено грошові кошти, а саме 4 120 гривень. В ході проведення слідчої дії встановлено, що за вказаною адресою здійснюється господарська діяльність ОСОБА_7 , в тому числі протиправна збут фальсифікованої кави із неправомірним використанням торгової марки «Lavazza».

В тому числі, у магазині за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_7 , проведено контроль за вчиненням злочину за результатами якого придбано каву із позначеннями, схожими на логотип «LAVAZZA».

Відповідно до протоколу про результати проведення аудіо-, відеоконтролю особи за місцем її перебування, ОСОБА_6 повідомляє, що кава зернова не оригінал.

Враховуючи вищевикладене, посилання на той факт, що вилучені грошові кошти отримані ОСОБА_7 у борг від ОСОБА_9 є безпідставним.

Разом з цим, відповідно до листа від 16.07.2024 №23.13-03.3/5242-24, на адресу представника Компанії Luigu Lavazza S.p.A. адвоката ОСОБА_4 скеровані зразки продукції із використанням торгової марки, схожої за своїми ознаками на торгову марку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », для проведення дослідження з метою ідентифікації зразків щодо наявності/відсутності ознак фальсифікації та встановлення розміру матеріальної шкоди (збитків), завданих Компанії внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Станом на теперішній час дослідження триває.

Прокурор звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій клопотання підтримав, просив розглянути у його відсутність.

Представник власника майна ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_10 надав письмові заперечення на клопотання, в яких зазначив, що прокурором не доведено, що вилучені речі будь-яким чином причетні до інкримінованого кримінального правопорушення підозрюваного, а частина майна не відноситься до предмету досудового розслідування в рамках крмінального провадження №0000019 від 05.04.2024 року, а саме до бренду «LAVAZZA». Просив відмовити у задоволенні клопотання та розглянути у його відсутність.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, письмові заперечення представника власника майна, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене під час обшуку майно, може відповідати критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки є підстави вважати, що воно могло бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою детектива про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

В свою чергу не накладення арешту на зазначене тимчасово вилучене майно може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ч.2 ст.94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою згідно положень ч.1 ст.94 КПК.

Відповідно до ст.ст.89, 94 КПК, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

Так ,слідчий суддя на даній стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для вирішення питання про арешт майна, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора про накладення арешту на вилучене майно підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Положеннями статей 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно з п. 1 ч. 3ст. 132 КПК Українизастосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною другою статті 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованоїпідозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість якихнадана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч.3ст.170 КПК України,у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним устатті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею на даний час встановлено, що майно на яке накладається арешт відповідає критеріям ст.98 КПК України.

Вилучене стороною обвинувачення під час обшуку майно може свідчити про неправомірне використання торгової марки, зокрема тетрапаки та упаковки із кавою та із написом «Lavazza», залізні банки жовтого кольору із кавою та із написом «Lavazza», а тому є важливими доказами можливого вчинення правопорушень, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України. Крім того, вилучені грошові кошти можуть мати ознаки майна отриманого внаслідок реалізації продукції із неправомірним використанням торгової марки.

Зв`язок даного майна із вчиненням злочинів, передбаченого ч ч. 3 ст. 229 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

В клопотанні про арешт майна прямо зазначено підставу та мету арешту майна, наведено відповідне обґрунтування, вказано обсяг та вид майна, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а також зазначено про відповідність цього майна критеріям ст.98 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У кримінальному провадженні відповідно до ст.91 КПК України підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Стандарт доведення «достатні підстави», необхідність застосування якого передбачає ч.3ст.170 КПКУкраїни,не вимагає від сторони обвинувачення надання безумовних та беззаперечних доказів, а передбачає необхідність наведення достатньо вагомих фактів та об`єктивних відомостей, аналіз яких у їх взаємозв`язку між собою дозволяє дійти висновку про відповідність вилученого майна критеріям речових доказів.

Щодо іншого майна приходжу до наступних висновків.

В той же час, під час судового розгляду встановлено, що вилучені під час обшуку: ноутбук «Lenovo» чорного кольору без серійного номеру із зарядним пристроєм та модулем Wi-Fi фірми «ТЕСNО»; 1 упаковка із кавою та із написом «Ricco Coffe» коричневого кольору об`ємом 250 гр.; 2 упаковки із кавою та із написом «Ricco Coffe» коричневого кольору об`ємом 1 кг.; 1 упаковка із кавою та із написом «Himmel» вагою 250 гр.; 1 упаковка із кавою та із написом «Himmel» вагою 1 кг.; 2 упаковки із кавою та із написом «Carte Noire» вагою 250 гр.; 1 упаковка із кавою та із написом «Carte Noire» вагою 1 кг.; 2 упаковки із кавою та із написом «Dall mayr» вагою 500 гр.; 1 упаковка із кавою та із написом «Tchibo» вагою 450 гр.; 2 упаковки із кавою та із написом «Cafe Poli» вагою 250 гр.; 3 упаковки із кавою та з написами «SwisseKaffe», «Mocca fix», «Move n Pick» вагою кожна по 500 гр.; 5 ZIP пакетів із меленою кавою кожен приблизно по 100 гр.; 7 ZIP пакетів із розчинною кавою кожен приблизно по 100 гр.; 3 ZIP пакети із розчинною кавою кожен приблизно по 200 гр.; 4 ZIP пакети із розчинною кавою кожен приблизно по 250 гр.; 2 ZIP пакети із розчинною кавою кожен приблизно по 500 гр.; 1 ZIP пакет із розчинною кавою вагою приблизно 1 кг.; 1 ZIP пакет із кавовим напоєм (суміш) вагою приблизно 1 кг.; 1 пакет із кавою та із написом «Jacobs» вагою 400 гр.; Скляна банка із кавою та із написом «Jacobs» вагою 200 гр Скляна банка із кавою та із написом «Nescafe» вагою 475 гр.; Металева банка із кавою та із написом «Forte» вагою 200 гр. Пакет із кавою та із написом «Чорна карта» вагою 500 гр.; 2 блокноти із чорновими записами чорного кольору та з візерунком у вигляді вишиванки та 6 фрагментів паперу із чорновими записами;1 упаковка з кавою «Gimoka» вагою 3 кг не мають відношення до предмету розслідування кримінального провадження №0000019 від 05.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України. У зв`язку з чим у цій частині клопотання задоволенню не підлягає та підлягають поверненню.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000019 від 05.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт, шляхом заборони права використання, розпорядження та володіння, на товарно-матеріальні цінності, вилучені у ході обшуку, проведеного 12.07.2024, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- Грошові кошти в сумі 4120 грн, а сам: 200 грн 6 купюр, 100 грн 17 купюр, 50 грн 20 купюр, 20 грн 11 купюр, 10 грн 1 купюра, 5 грн 1 купюра, 2 грн 1 купюра, 1 грн 3 купюри;

- 6 тетрапаки із кавою та із написом «Lavazza» об`ємом по 1 кг. кожний;

- 2 упаковки із кавою та із написом «Lavazza» об`ємом 250 г. кожна;

- 2 залізні банки жовтого кольору із кавою та із написом «Lavazza» об`ємом по 250 гр.;

- 2800 грн, які виявлені в блокнотах, а саме: 500 грн 5 купюр (в блокноті чорного кольору) та 200 грн. і 100 грн. (в блокноті із візерунком у вигляді вишиванки).

В іншій частині клопотання відмовити, а майно повернути власникам.

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1