Провадження № 1-кп/202/1712/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні та без виклику учасників кримінального провадження до суду обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені відомості про яке внесені 24.07.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000361, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки міста Дніпропетровська, з середньою спеціальною освітою, яка працює у ТОВ «М`ЯСОКОМБІНАТ ЮВІЛЕЙНИЙ», заміжня, на утримані неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не маюча, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

27 серпня 2024 до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 24.07.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000361 у відношенні ОСОБА_3 обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України із клопотанням прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 в порядку ст.302 КПК України про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні та без виклику учасників кримінального провадження до суду.

До обвинувального акту додані:

- письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

- письмова заява потерпілого ОСОБА_6 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

- матеріали досудового розслідування.

ОСОБА_3 не затримувалася.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини другої статті 381 КПК України.

Судом встановлено, що 19.07.2024 приблизно о 19 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вступила у конфлікт із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який завідомо для ОСОБА_3 є особою похилого віку та з яким остання перебуває у сімейних відносинах, у ході якого на ґрунті тривалих неприязних відносин із потерпілим, у неї виник умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень останньому.

У відповідності до тлумачення у постанові Об`єднаної палати ККС ВС від 12 лютого 2020 року у справі № 453/225/19, злочином, пов`язаним із домашнім насильством слід вважати будь-яке кримінальне правопорушення, обставини вчинення якого містять хоча б один із елементів, перелічених у ст. 1 Закону №2229-VIII, незалежно від того, чи вказано їх у відповідній статті (частині статті) КК як ознаки основного або кваліфікованого складу злочину.

У відповідності до положень ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» №2229-VIII у редакції від 31.12.2023, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Крім того, у відповідності до вказаних положень, фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Так, перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, ОСОБА_3 взяла у свою праву руку гумову биту, після чого підійшла до ОСОБА_6 , та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на спричинення тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_6 , передбачаючи настання можливих

суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, розуміючи, що ОСОБА_6 є особою похилого віку та з яким ОСОБА_3 перебуває у сімейних відносинах, стоячи навпроти, вказаною палицею нанесла потерпілому десять ударів вказаною битою в область верхньої частини тулуба, яку потерпілий ОСОБА_6 прикрив обома руками.

Внаслідок цього, своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинила потерпілому ОСОБА_6 , тілесні ушкодження у вигляді: десяти синців обох передпліч, садно правого передпліччя, забій грудної кітки справа, що спричинені від дії не менш десяти ударів тупого (тупих) твердого предмету (предметів), один за одним. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Викладені судом обставини, встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за її відсутності.

Потерпілий ОСОБА_6 згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Обвинувачена та потерпілий ознайомлені з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин суд не досліджував, відповідно до вимог ч. 2 ст. 382 КПК України.

Це узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ рекомендації №6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, особу обвинуваченої, яка має постійне місця проживання, заміжня, офіційно працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимої, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, задовільно характеризується за місцем мешкання, вину визнала, щиро розкаялася.

В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею кримінальних правопорушень, ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідків, особи обвинуваченої, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу, оскільки на думку суду, за встановлених обставин, таке покарання буде відповідати його загальній меті та справедливим.

Обставин, які б суттєво знижували ступінь тяжкості вчиненого проступку та являлись передумовою для застосування до обвинуваченого положень ст.ст.69, 69-1 КК України та ст.75 КК України, судом не встановлено.

Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченої, запобігання вчиненню нових злочинів, відповідатиме особі обвинуваченої та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченої запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно неї запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченій запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлений. Судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись статтями 100, 124, 368, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1