Справа № 629/2299/22
провадження № 1-кс/632/85/24

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2024 року місто Первомайський

Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу потерпілого ОСОБА_3 , дізнавача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду скаргу потерпілого ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 06 червня 2024 року про часткову відмову у задоволенні клопотання від 01 червня 2024 року, у кримінальному провадженні № 0000089 від 13 березня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

02 липня 2024 року до Первомайського міськрайонного суду Харківської області, згідно із ухвалою Харківського апеляційного суду від 13 червня 2024 року, надійшла скарга потерпілого ОСОБА_3 на постанову дізнавача сектора дізнання Лозівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області) ОСОБА_4 від 06 червня 2024 року про часткову відмову у задоволенні клопотання від 01 червня 2024 року, у кримінальному провадженні № 0000089 від 13 березня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, зокрема щодо проведення слідчих (розшукових) та виконання процесуальних дій.

09 серпня 2024 року, потерпілий ОСОБА_3 подав до суду уточнення до зазначеної скарги, згідно із якими фактично доповнив, вказав нові, підстави для скасування процесуального рішення дізнавача та розширив вимоги, що були зазначені ним у первинній скарзі, яка була подана до Лозівського міськрайонного суду Харківської області 07 червня 2024 року, зокрема щодо оскарження дій керівника СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, керівника Лозівської окружної прокуратури Харківської області та прокурора цієї ж прокуратури процесуального керівника про які не йшлося у згаданій скарзі та на початку провадження.

У своїй скарзі, яка була уточнена (доповнена) 09 серпня 2024 року, потерпілий ОСОБА_3 просить:

- визнати дії та бездіяльність керівника СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_5 та дії дізнавача СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 по об`єднаному кримінальному провадженню № 0000089 від 13 березня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України при винесені постанови про часткову відмову у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 07 червня 2024 року протиправними;

- визнати дії та бездіяльність керівника Лозівської окружної прокуратури ОСОБА_6 та процесуального керівника Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 по об`єднаному кримінальному провадженню № 0000089 від 13 березня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України при проведені досудового розслідування - протиправними;

- скасувати частково постанову дізнавача СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 у зазначеному вище кримінальному провадженні про часткову відмову у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 06 червня 2024 року, а саме: п. 2 резолютивної частини постанови, де вказано відмовити повністю у задоволенні клопотання у АДРЕСА_1 , відмовити частково у задоволенні клопотання у АДРЕСА_2 , а саме: у тій частині де відмовлено у задоволенні клопотання та задовольнити скаргу від 07 червня 2024 року у повному обсязі;

- зобов`язати дізнавача СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 40, 55, 56, 224, 303 307 КПК України виконати у повному обсязі клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 01 червня 2024 року, що фактично надійшло до Лозівського РВП ГУНП в Харківській області 03 червня 2024 року;

- скасувати постанову дізнавача СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 по об`єднаному кримінальному провадженню № 0000089 від 13 березня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України про часткову відмову у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 06 червня 2024 року;

- зобов`язати керівника СД Лозівського РВП ГУНП в Харківські області майора поліції ОСОБА_8 , або іншу уповноважену на це особу усунути недоліки по вказаному кримінальному провадженню, які вказані в мотивувальній частині доповненої та уточненої скарги потерпілого ОСОБА_3 від 09 серпня 2024 року, шляхом винесення процесуального рішення відповідно до вимог ст. 110 КПК України про призначення дізнавача (групи дізнавачів, старшого) для проведення подальшого досудового розслідування у вищевказаному об`єднаному кримінальному провадженні, після скасування чергової постанови дізнавача ОСОБА_4 про закриття об`єднаного кримінального провадження № 0000089 від 13 березня 2022 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України від 28 лютого 2024 року, та яке повернути до Лозівської окружної прокуратури Харківської області для проведення досудового розслідування, відповідно до ухвали слідчого судді Близнюківського районного суду Харківської області від 06 травня 2024 року;

- зобов`язати керівника Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 , або іншу уповноважену на це особу усунути недоліки по об`єднаному кримінальному провадженню № 0000089 від 13 березня 2022 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, які вказані в мотивувальній частині доповненої та уточненої скарги потерпілого ОСОБА_3 від 09 серпня 2024 року, шляхом винесення процесуального рішення відповідно до вимог ст. 110 КПК України про призначення процесуального керівника прокуратури (прокурора, групи прокурорів, старшого) для проведення подальшого належного процесуального керівництва по вищевказаному об`єднаному кримінальному провадженню, після скасування чергової постанови дізнавача ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 28 лютого 2024 року, та яке повернути з винесенням процесуального рішення до Лозівського РВП ГУНП в Харківській області для подальшого проведення досудового розслідування, відповідно до ухвали слідчого судді Близнюківського районного суду Харківської області від 06 травня 2024 року;

- зобов`язати дізнавача СД Лозівського РВП ГУНП в Харківські області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , або іншу уповноважену на це особу зазначеного підрозділу поліції відповідно до вимог ст. ст. 38, 39, 40, 55, 56, 110, 220, 303-307 КПК України повторно розглянути по суті клопотання потерпілого ОСОБА_3 по об`єднаному кримінальному провадженню № 0000089 від 13 березня 2022 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України від 01 червня 2024 року, яке фактично було отримано дізнавачем ОСОБА_4 03 червня 2024 року, та інші процесуальні дії які не розглянуті по суті, з урахуванням його, ОСОБА_3 , уточнень на момент розгляду клопотання по суті, з наданням до цього можливості ознайомитися з матеріалами кримінального провадження у повному обсязі без обмежень у часі.

В обґрунтування скарги, з урахуванням доповнень та уточнень до неї від 09 серпня 2024 року, потерпілий ОСОБА_3 зазначив, що 06 червня 2024 року він отримав постанову дізнавача СД Лозівського РВП ГУНП в Харківські області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яка була винесена останнім у цей же день, про часткову відмову у задоволенні його клопотання від 01 червня 2024 року, поданого у порядку ст. 220 КПК України, згідно із яким він просив дізнавача виконати чотирнадцять його вимог, у тому числі провести слідчі (розшукові) дії, зокрема: провести одночасний допит між свідком ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , свідком ОСОБА_9 та свідком ОСОБА_11 , свідком ОСОБА_9 та потерпілим ОСОБА_3 ; встановити співробітника карного розшуку Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, який приймав участь у зборі первинних матеріалів по факту хуліганських дій, що сталися на Центральному ринку, допитати його у якості свідка; допитати у якості свідків суддів Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які 12 березня 2022 року у період часу з 15 годин 20 хв. по 20 годину 20 хв. розглядали справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_14 і ОСОБА_10 , щодо підтвердження або спростування подій які сталися в той час; провести між свідками ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 і ОСОБА_14 , та встановленими свідками працівниками правоохоронних органів та ним, потерпілим, одночасні допити по факту оформлення та розгляду справ про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 164, ст. 173 КУпАП відносно ОСОБА_14 та ОСОБА_10 з обов`язковим застосуванням технічних засобів відеофіксації; доручити співробітникам карного розшуку, відповідно до вимог ст. 41 КПК України, встановити свідків подій, які бачили обставини правопорушення, що було вчинено 12 березня 2022 року у період часу з 09 години 00 хв. до 11 години 00 хв. на території Центрального ринку міста Лозова Харківської області; провести слідчі експерименти з вже допитаними свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та іншими встановленими свідками, у тому числі зі свідками ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , за участю свідка ОСОБА_15 , судового експерта ОСОБА_23 , свідком ОСОБА_9 і потерпілого ОСОБА_3 та виконати інші процесуальні дії, зокрема: приєднати до кримінального провадження постанову процесуального керівника та виконати п. 6, п. 9 даної постанови, в тій частині в якій вони не виконані; виконати належним чином клопотання потерпілого від 12 лютого 2024 року; витребувати та приєднати до матеріалів кримінального провадження усі клопотання, що були направлені ним, потерпілим, на адресу процесуальних керівників, першого заступника керівника та керівника Лозівської окружної прокуратури Харківської області у період часу з 01 квітня 2022 року по січень 2024 року; пред`явити (повідомити про) підозру за ч. 1 ст. 125 КК України ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_22 та іншим встановленим особам; понудити начальника Лозівського РВП ГУНП в Харківській області виконати постанови Полтавського апеляційного суду від 19 травня і 30 червня 2022 року відносно ОСОБА_14 і ОСОБА_10 ; надати йому, потерпілому ОСОБА_3 , ознайомитися з усіма матеріалами об`єднаного кримінального провадження № 0000089 від 13 березня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України; витребувати з Лозівського міськрайонного суду Харківської області всі матеріали справ про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_14 і ОСОБА_10 , для об`єктивного, повного, всебічного розгляду справи; витребувати з ГУНП в Харківській області матеріали перевірки за заявою ОСОБА_3 від 29 листопада 2023 року, які були направлені начальником Лозівського РВП ГУНП в Харківській області 07 грудня 2023 року.

Зазначене клопотання було розглянуто дізнавачем СД Лозівського РВП ГУНП в Харківські області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 , який постановою від 06 червня 2024 року частково відмовив у його задоволенні.

При цьому дізнавач розглянувши згадане клопотання дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Зазначеним процесуальним рішенням відмовлено у задоволенні частини клопотання щодо: допиту у якості свідків суддів Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , так як останні не були безпосередніми учасниками події в ході якої потерпілий ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження; проведені одночасних допитів між ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 та встановленими свідками працівниками правоохоронних органів, а також потерпілим, у зв`язку із відсутністю потреби (підстав), так як ОСОБА_12 і ОСОБА_13 не були учасниками події, а між іншими зазначеними особами вже проводилися одночасні допити, окрім ОСОБА_14 , який на даний час проходить військову службу у Збройних Силах України, у разі встановлення місця знаходження останнього між ним та зазначеними вище особами, окрім ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , будуть проведені одночасні допити; проведенні слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_22 , оскільки останній не був присутній під час обставин в ході яких потерпілий ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, що підтверджується одночасним допитом між свідками ОСОБА_22 , ОСОБА_24 та потерпілим ОСОБА_3 ; проведенні слідчого експерименту за участю свідка працівника поліції ОСОБА_17 , так як відомості про таку особу, як працівника Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, відсутні; витребуванні та приєднані до матеріалів кримінального провадження усіх клопотань потерпілого, що були направлені на адресу процесуальних керівників, першого заступника керівника та керівника Лозівської окружної прокуратури Харківської області у період часу з 01 квітня 2022 року по січень 2024 року, так як вказані матеріали знаходяться у наглядовому провадженні об`єднаного кримінального провадження № 0000089 від 13 березня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та у долучені їх до матеріалів кримінального провадження на даний час не має потреби; пред`явленні підозри за ч. 1 ст. 125 КК України ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_25 та іншими встановленим особам, оскільки в ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_25 не був присутній під час обставин в ході яких потерпілий ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, а також у зв`язку із тим, що не зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_14 , ОСОБА_10 та іншим особам; виконання дій понудити начальника Лозівського РВП ГУНП в Харківській області виконати рішення суду, у зв`язку із відсутністю у дізнавача відповідних повноважень; витребування з Лозівського міськрайонного суду Харківської області всіх матеріалів справ про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_14 і ОСОБА_10 , у зв`язку із тим, що вказані матеріали наявні у матеріалах кримінального провадження; витребування з ГУНП в Харківській області матеріалів перевірки за заявою ОСОБА_3 від 29 листопада 2023 року, що були направлені начальником Лозівського РВП ГУНП в Харківській області 07 грудня 2023 року для її розгляду, у зв`язку із необґрунтованістю клопотання в цій частині.

В іншій частині клопотання потерпілого ОСОБА_3 щодо проведення слідчих (розшукових) та виконання процесуальних дій задоволено.

Як можна зрозуміти із змісту скарги, що була подана ОСОБА_3 07 червня 2024 року, останній вважає, що згадана вище постанова дізнавача від 06 червня 2024 року є незаконною та підлягає частковому скасуванню (скасуванню), оскільки цим процесуальним рішенням відмовлено у задоволенні його клопотання, зокрема щодо проведення слідчих (розшукових) дій, що у свою чергу негативно впливає на збирання доказів у вказаному кримінальному провадженні та порушує його права як потерпілого.

Разом із цим потерпілий ОСОБА_3 вважає, що дізнавач, слідчий та прокурор не вправі відмовити у допиті свідка, проведені експертизи, в проведені інших слідчих (розшукових) дій або прийнятті певних процесуальних рішень, якщо вони сприяють об`єктивному і повному дослідженню обставин кримінального провадження, забезпеченню прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Також потерпілий ОСОБА_3 звернув увагу слідчого судді на те, що в постанові дізнавача ОСОБА_4 в мотивувальній частині, а саме п. 1 вказано: «Розглянути належним чином клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 01 червня 2024 року та його задовольнити».

Водночас, із доповнень та уточнень до скарги, що були подані потерпілим ОСОБА_3 09 серпня 2024 року, вбачається, що окрім наведеного вище, підставами для скасування оскаржуваної постанови дізнавача від 06 червня 2024 року також є те, що дане процесуальне рішення прийняте не уповноваженою на проведення досудового розслідування особою, оскільки в матеріалах справи наявна не скасована постанова дізнавача СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 29 грудня 2023 року про закриття кримінального провадження № 0000089 від 13 березня 2022 року, тоді як постановою прокурора від 20 січня 2023 року була скасована постанова цього ж дізнавача від 29 грудня 2022 року, хоча такої постанови не існує.

Тобто, постанова від 06 червня 2024 року прийнята службовою особою, яка не мала права у подальшому проводити досудове розслідування.

До того ж 23 січня 2024 року слідчим суддею Лозівського міськрайонного суду Харківської області постановлено ухвалу, якою також скасовано постанову дізнавача від 29 грудня 2022 року про закриття кримінального провадження № 0000089 від 13 березня 2022 року, якої не існує.

У той же час потерпілий ОСОБА_3 зазначив, що постанови дізнавача про закриття вказаного кримінального провадження від 02 лютого 2023 року та 28 лютого 2024 року були скасовані згідно із рішеннями суду апеляційної інстанції від 08 листопада 2023 року та слідчого судді від 06 травня 2024 року.

Крім того, як вбачається із змісту скарги, протиправна бездіяльність керівника СД Лозівського РВП ГУНП в Харківської області, керівника Лозівської окружної прокуратури Харківської області, його першого заступника та процесуального керівника полягають у тому, що зазначені службові особи не звертають належної уваги на грубі порушення норм КПК України, зокрема на те, що до теперішнього часу постанова дізнавача СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 23 грудня 2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 13 березня 2022 року за № 0000089 за ч. 1 ст. 125 КК України, не скасована.

Разом із цим, протиправна бездіяльність керівника Лозівської окружної прокуратури Харківської області, як можливо зрозуміти із скарги потерпілого ОСОБА_3 , полягає у тому, що в матеріалах кримінального провадження № 0000089 від 13 березня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, після скасування постанов дізнавача ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, відсутні процесуальні рішення керівника Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_26 , відповідно до вимог ст. 110 КПК України, про направлення даного кримінального провадження для продовження та проведення досудового розслідування СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області.

Окрім наведеного вище, як зазначив потерпілий ОСОБА_3 у своїй скарзі, допущені порушення норм КПК України з боку дізнавача ОСОБА_4 , керівника СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_5 , її заступника майора поліції ОСОБА_27 , а також прокурорів Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , встановлені ухвалою Полтавського апеляційного суду та ухвалами слідчих суддів, що були постановлені у даному кримінальному провадженні.

Також потерпілий ОСОБА_3 вказав, що він вважає, що при проведені досудового розслідування у даному кримінальному провадженні вищевказаними прокурорами порушені вимоги Наказу Офісу Генерального прокурора України № 309 від 30 вересня 2021 року, де конкретно вказано, що прокурор зобов`язаний належним чином реагувати на виявлені порушення закону з часу надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення до прийняття остаточного рішення у провадженні; виконувати інші повноваження, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України та Законом України «Про прокуратуру».

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 подану ним скаргу із уточненнями та доповненнями від 09 серпня 2024 року підтримав з наведених у ній підстав та просив її задовольнити, зазначивши про необхідність скасування постанови дізнавача від 06 червня 2024 року.

При цьому потерпілий ОСОБА_3 зазначив, що постанова дізнавача підлягає скасуванню й тому, що вона винесена не уповноваженою особою. На думку ОСОБА_3 після закриття кримінального провадження згідно із постановою дізнавача, яка у подальшому була скасована, керівником органу дізнання, у відповідності до положень ст. 39-1 КПК України, повинна бути винесена постанова про визначення нового дізнавача (групи дізнавачів) який (які) здійснюватимуть дізнання та надано відповідне доручення, оскільки факт скасування постанови вказує на неефективність дізнання, а тому дізнавач який його здійснював повинен був бути відсторонений.

Так як такої постанови після скасування останньої постанови дізнавача ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження керівником сектору дізнання винесено не було, як і не було відповідного доручення, то дізнавач ОСОБА_4 не мав повноважень розглядати його клопотання та приймати відповідне процесуальне рішення.

Крім того потерпілий ОСОБА_3 заявив, що його клопотання не було розглянуто дізнавачем у строк передбачений ст. 220 КПК України тому, що він звернувся із згаданим клопотання до Лозівського РВП ГУНП в Харківській області 01 червня 2024 року, а відповідна постанова винесена дізнавачем лише 06 червня 2024 року.

В свою чергу дізнавач ОСОБА_4 проти задоволення скарги потерпілого ОСОБА_3 заперечував, зазначивши, що дійсно 01 червня 2024 року потерпілий ОСОБА_3 подав до Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, зокрема чергової частини, клопотання про проведення ряду слідчих (розшукових) та виконання ряду процесуальних дій.

Оскільки 01 червня 2024 року, це був вихідний день (субота), то зазначене клопотання було зареєстровано у Лозівському РВП ГУНП в Харківській 03 червня 2024 року та одразу передане йому для вирішення.

Так як клопотання потерпілого ОСОБА_3 містило велику кількість вимог, то воно було розглянуто відповідно до положень ст. 220 КПК України у триденний строк. 06 червня 2024 року ним була винесена постанова згідною із якою клопотання було задоволено частково, у тому числі щодо проведення слідчих дій. У задоволенні клопотання щодо проведенні ряду слідчих дій було відмовлено з тих підстав, що такі слідчі дії вже були проведені, певні особи на яких вказував ОСОБА_3 , зокрема ОСОБА_25 та судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_12 і ОСОБА_13 взагалі не були учасниками та очевидцями подій, в ході яких ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, а також у зв`язку із тим, що було встановлено, що особа на яку вказував ОСОБА_3 як на поліцейського, не проходить службу у територіальному відділі поліції.

Також дізнавач ОСОБА_4 заявив, що на даний час він позбавлений можливості провести слідчі (розшукові) дії на проведенні яких наполягав потерпілий ОСОБА_3 , про що також частково задоволено клопотання останнього, тому, що у зв`язку із численними скаргами потерпілого ОСОБА_3 матеріали кримінального провадження № 0000089 від 13 березня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, постійно перебувають в судах.

За таких обставин дізнавач вважає, що винесена ним постанова від 06 червня 2024 року є законною та обґрунтованою, а клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 01 червня 2024 року розглянуто та вирішено повністю.

Заслухавши пояснення особи, яка звернулася із скаргою - потерпілого ОСОБА_3 та дізнавача, дослідивши матеріали скарги, а також оцінивши доводи скарги, доходжу такого висновку.

Так, порядок кримінального провадження на території України, відповідно до ст. 1 КПК України, визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура ( стаття 2 КПК України).

Статтею 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно із з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора під час досудового розслідування.

Так, ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Наведений у даній статті перелік рішень, дій або бездіяльності, що може бути предметом оскарження, відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 26 березня 2019 року у справі за № 807/1456/17, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Таким чином, згідно із п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено, зокрема, рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

При цьому, згідно з роз`ясненнями наведеними у п. 6 листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017 «Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» при розгляді скарги на відмову слідчого, прокурора у проведенні слідчих (розшукових) дій слідчому судді належить оцінювати: дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій; дотримання інших процесуальних вимог щодо проведення слідчих (розшукових) дій, які ініціюються перед органом досудового розслідування у кримінальному провадженні; доцільність здійснення слідчих (розшукових) дій про які просить сторона кримінального провадження та обґрунтованість внесеного клопотання.

Отже, під час розгляду скарги, поданої в порядку п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, слідчий суддя має оцінити:

1) дотримання процесуального порядку вирішення клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій та строку його розгляду;

2) обґрунтованість внесеного учасником кримінального провадження клопотання та доцільність здійснення відповідних слідчих (розшукових) дій;

3) обґрунтованість та вмотивованість відмови слідчого у задоволенні клопотання про здійснення слідчих (розшукових) дій.

Положеннями ч. 1 ст. 9 КПК України передбачено, що, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч. 2 ст. 9 КПК України).

У відповідності до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Положеннями ст. 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, поміж іншого: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, за змістом ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається за загальним правилом на слідчого, дізнавача та прокурора.

Відповідно до ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Статтею 56 КПК України передбачено, що протягом кримінального провадження потерпілий має право, окрім іншого: подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду; заявляти відводи та клопотання; користуватися іншими правами, передбаченими цим Кодексом.

Під час досудового розслідування потерпілий має право, окрім іншого: подавати докази на підтвердження своєї заяви.

Разом з цим згідно із ч. 1 ст. 40-1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого та несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

За ч. 4 ст. 40-1 КПК України, дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Таким чином, хоча потерпілий і наділений правом ініціювати перед стороною обвинувачення проведення слідчих (розшукових) дій (п. 4 ч. 1 ст. 56, ч. 3 ст. 93 КПК України), однак вирішення питання щодо доцільності/недоцільності проведення таких слідчих (розшукових) дій є дискреційними повноваженнями прокурора/слідчого/дізнавача у кримінальному провадженні.

Із пояснень дізнавача, потерпілого ОСОБА_3 , матеріалів скарги та матеріалів кримінального провадження вбачається, що дізнавачами СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, під процесуальним керівництвом прокурорів Лозівської окружної прокуратури Харківської області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000089 від 13 березня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, зокрема за фактом умисного заподіяння легких тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .

При цьому, відповідно до постанови про призначення дізнавача від 13 березня 2022 року, яка була винесена начальником СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_31 , доручення цієї ж службової особи про проведення досудового розслідування, постанови про призначення групи дізнавачів від 24 жовтня 2022 року у складі: старшого дізнавача ОСОБА_32 , дізнавача ОСОБА_4 , постанови про призначення групи дізнавачів від 01 березня 2023 року у складі: дізнавача ОСОБА_33 , старшого дізнавача ОСОБА_34 , дізнавача ОСОБА_35 , що була винесена заступником начальника СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_36 , доручення цієї ж службової особи про проведення досудового розслідування від 01 березня 2023 року, постанови про призначення групи дізнавачів від 26 грудня 2023 року у складі: дізнавача ОСОБА_4 , старшого дізнавача ОСОБА_32 , яка була винесена ТВО начальника СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_37 , доручення цієї ж службової особи про проведення досудового розслідування від 26 грудня 2023 року, досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється безпосередньо дізнавачем СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 .

Потерпілим у даному кримінальному провадженні є ОСОБА_3 , що підтверджується заявою про залучення у якості потерпілого від 15 березня 2022 року на адресу дізнавача ОСОБА_38 .

01 червня 2024 року потерпілий ОСОБА_3 , у порядку ст. 220 КПК України, подав до чергової частини Лозівського РВП ГУНП в Харківській області клопотання про проведення ряду слідчих (розшукових) дій та виконання ряду процесуальних дій, адресоване, у тому числі дізнавачу ОСОБА_4 .

Дане клопотання було зареєстровано у журналі вхідної кореспонденції зазначеного відділу поліції 03 червня 2024 року, та у цей же день передане дізнавачу ОСОБА_4 .

Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання потерпілого про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання.

У відповідності до положень ст. ст. 110, 220, п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України у випадку повної або часткової відмови у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій слідчим, прокурором виноситься вмотивована постанова.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

За результатами розгляду вказаного клопотання дізнавачем СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 винесено постанову від 06 червня 2024 року про часткову відмову у задоволенні клопотання, якою відмовлено у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 про проведення слідчих дій, зокрема в його частині щодо допиту у якості свідків суддів Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , так як вони не були безпосередніми учасниками події в ході якої потерпілий ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження; проведені одночасних допитів між ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 та встановленими свідками працівниками правоохоронних органів, а також потерпілим, у зв`язку із відсутністю підстав для цього, оскільки ОСОБА_12 і ОСОБА_13 не були учасниками події, а між іншими зазначеними особами вже проводилися одночасні допити, окрім ОСОБА_14 , який на даний час проходить військову службу, та між яким у разі встановлення його місця знаходження і зазначеними вище особами, окрім ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , будуть проведені одночасні допити; проведенні слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_22 , оскільки останній не був присутній під час обставин в ході яких потерпілий ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, що підтверджується одночасним допитом між свідками ОСОБА_22 , ОСОБА_24 та потерпілим ОСОБА_3 ; проведенні слідчого експерименту за участю свідка працівника поліції ОСОБА_17 , так як відомості про таку особу як працівника Лозівського РВП ГУНП в Харківській області відсутні.

Відповідна постанова дізнавача є предметом оскарження у даній справі.

Отже, дізнавач СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 розглянув клопотання потерпілого ОСОБА_3 у межах триденного строку та прийняв рішення про часткову відмову у його задоволенні, зокрема про відмову у проведенні ряду слідчих дій про які зазначено вище, про що виніс відповідну постанову, копію якої направив особі, яка звернулася з клопотанням, тобто розглянув клопотання у порядку та строки встановлені ст. ст. 115, 220 КПК України до звернення потерпілого з цією скаргою.

Наведені у постанові мотиви безпосередньо стосуються суті клопотання, є зрозумілими та пояснюють причини ухвалення відповідного рішення.

Водночас, слідчий суддя зазначає, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

Дізнавач самостійно обирає тактику проведення слідчих дій.

Окрім наведеного зі змісту заявленого потерпілим клопотання від 01 червня 2024 року вбачається його прохання про допит у якості свідків суддів Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , їх одночасний допит з потерпілим та іншими свідками, проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_22 .

Саме для встановлення обставин вчинення щодо нього, потерпілого, кримінального правопорушення, внаслідок якого йому заподіяні тілесні ушкодження, об`єктивного і повного дослідження обставин кримінального провадження ОСОБА_3 вважає за необхідне допитати у якості свідків суддів ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , після чого провести із ними одночасний допит, а також провести слідчий експеримент за участю ОСОБА_22 .

У той же час із матеріалів кримінального провадження та пояснень учасників судового розгляду вбачається, що у кримінальному провадженні № 0000089 від 13 березня 2022 року здійснюється досудове розслідування за фактом умисного заподіяння ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень, яке мало місце 12 березня 2022 року на території Центрального ринку міста Лозова Харківської області.

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_22 12 березня 2022 року не були присутні на території Центрального ринку у місті Лозова Харківської області та не були очевидцями подій за участю ОСОБА_3 в ході яких він отримав тілесні ушкодження.

Вирішуючи питання про доцільність та обґрунтованість проведення таких слідчих дій, слідчий суддя виходить з того, що предметом дослідження у даному випадку є факт заподіяння тілесних ушкоджень.

При цьому, враховуючи предмет розслідування у цьому кримінальному провадженні підлягають встановленню обставини заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_3 .

За ч. 1 ст. 65 КПК України свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.

Частиною 5 ст. 95 КПК України передбачено, що особа дає показання лише щодо фактів, які вона сприймала особисто, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Водночас, слідчому судді не доведено, на встановлення яких саме обставин необхідно допитати у якості свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_13 та провести слідчий експеримент із ОСОБА_25 .

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що потерпілим ОСОБА_3 не було переконливо доведено, що проведення допитів та слідчого експерименту є необхідним та доцільним з точки зору досягнення мети таких слідчих дій у цьому конкретному кримінальному провадженні та можливості встановлення важливих для нього обставин.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для скасування постанови дізнавача якою відмовлено в задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 про проведення слідчих (розшукових) дій.

Щодо доводів потерпілого ОСОБА_3 про те, що постанова від 06 червня 2024 року винесена не уповноваженою особо то слідчий суддя вважає їх неспроможними з наступних підстав.

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 214 КПК України дізнавач невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання.

Відповідно до ст. ст. 39-1, 110 КПК України дізнавач для здійснення дізнання у конкретному кримінальному провадженні визначається керівником органу дізнання про що виноситься відповідна постанова.

Як вбачається із відповідних процесуальних рішень, про які зазначено вище, постановлених керівником органу дізнання з дотриманням ст. ст. 39-1, 110 КПК України та відповідних доручень, дізнавач СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 уповноважений здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000089 від 13 березня 2022 року.

При цьому, згідно із положеннями п. 2 ч. 2 ст. 39-1, ст. ст. 214, 283, 284, 301 КПК України дізнавач здійснює досудове розслідування у формі дізнання та має відповідні повноваження до закінчення досудового розслідування, однією із форм якого є закриття кримінального провадження.

У разі скасування постанови дізнавача про закриття кримінального провадження дізнавач в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, за відсутності підстав передбачених п. 2 ч. 2 ст. 39-1 КПК України, продовжує, а не розпочинає дізнання у такому кримінальному провадженні, тому нова постанова про призначення дізнавача не приймається.

До того ж така процесуальна дія не передбачена нормами КПК України.

Доводи про наявність постанови про закриття кримінального провадження від 29 грудня 2023 року, яка не скасована, внаслідок чого постанова від 06 червня 2024 року винесена не уповноважено особою слідчий суддя вважає такими, що носять маніпулятивний характер та не приймає до уваги з наступних підстав.

По-перше: із змісту постанови про закриття кримінального провадження на яку посилається ОСОБА_3 , хронології вчинених в ході досудового розслідування зазначеного кримінального провадження процесуальних дій та прийнятих рішень вбачається, що постанова винесена дізнавачем 29 грудня 2022 року, а в даті її винесення допущено помилку невірно вказано, що вона винесена у 2023 році.

По-друге: із постанови прокурора від 20 січня 2023 року та ухвали слідчого судді від 23 січня 2023 року вбачається, що постанова дізнавача від 29 грудня 2022 року про закриття кримінального провадження № 0000089 від 13 березня 2022 року скасована.

По трете: у подальшому дізнавачем неодноразово приймалися рішення про закриття вказаного кримінального провадження, які скасовувалися за скаргами потерпілого ОСОБА_3 як рішеннями слідчих суддів, так і судом апеляційної інстанції. Зазначена постанова не була предметом судового розгляду, отже станом на день прийняття відповідних рішень вона не існувала, оскільки була скасована.

По-четверте: клопотання від 01 червня 2024 року було подано потерпілим ОСОБА_3 після того як постанова дізнавача про закриття згаданого кримінального провадження від 28 лютого 2024 року була скасована згідно із ухвалою слідчого судді Близнюківського районного суду Харківської області від 06 травня 2024 року, таким чином, враховуючи зміст поданого ОСОБА_3 клопотання, слідчий суддя доходить висновку про усвідомлення потерпілим того фату, що у даному кримінальному провадженні продовжується здійснення досудового розслідування, з огляду на викладене вище, уповноваженою на те службовою особою.

Щодо заяви потерпілого ОСОБА_3 про те, що дізнавач розглянув його клопотання з порушенням триденного строку, то слідчий суддя вважає, що вона є неспроможною, оскільки клопотання, яке адресоване, у тому числі дізнавачу ОСОБА_4 , було подано ОСОБА_3 не безпосередньо дізнавачу, а до чергової частини територіального відділу поліції 01 червня 2024 року (суботу), тобто у вихідний день.

У подальшому зазначений документ 03 червня 2024 року - перший робочий день тижня, був переданий дізнавачу ОСОБА_4 , який розглянув його протягом трьох днів, як це і передбачено ст. 220 КПК України.

До того ж слідчий суддя враховує і обсяг клопотання потерпілого ОСОБА_3 , яке містить чотирнадцять, різних за своїм змістом, вимог, у тому числі про проведення слідчих (розшукових) дій.

Водночас, постанова дізнавача, зокрема в частині про відмову в задоволенні клопотання про: витребування та долучення до матеріалів кримінального провадження клопотань поданих потерпілим ОСОБА_3 до прокуратури; повідомлення про підозру ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_25 ; вчинення дій понудити начальника Лозівського РВП ГУНП в Харківській області виконати постанови Полтавського апеляційного суду від 19 травня і 30 червня 2022 року відносно ОСОБА_14 і ОСОБА_10 ; витребування документів із органів поліції не може бути оскаржена до слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України, оскільки можливість оскарження таких рішень на досудовому провадженні не передбачено.

Окремо слідчий суддя зазначає, що вимоги скарги потерпілого ОСОБА_3 , які останній підтримав під час судового розгляду є суперечливими за своїм змістом.

Так, із первинної скарги вбачається, що потерпілий ОСОБА_3 просить скасувати частково постанову дізнавача від 06 червня 2024 року, а саме: п. 2 резолютивної частини постанови, де вказано відмовити повністю у задоволенні клопотання у АДРЕСА_1 , відмовити частково у задоволенні клопотання у АДРЕСА_2 , а саме: у той частині де відмовлено у задоволенні клопотання та задовольнити скаргу від 07 червня 2024 року у повному обсязі та зобов`язати дізнавача виконати у повному обсязі клопотання від 01 червня 2024 року, тоді як із уточнень і доповнень, що були подані до суду 09 серпня 2024 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_3 просить скасувати постанову від 06 червня 2024 року та зобов`язати дізнавача, або іншу уповноважену на це особу, зазначеного підрозділу поліції, повторно розглянути по суті клопотання від 01 червня 2024 року, та інші процесуальні дії які не розглянуті по суті, з урахуванням його, ОСОБА_3 , уточнень на момент розгляду клопотання по суті.

Щодо тверджень потерпілого ОСОБА_3 про наявність дій та бездіяльності з боку: дізнавача СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , керівника СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_5 при винесені постанови про часткову відмову у задоволенні клопотання від 07 червня 2024 року; керівника Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 та процесуального керівника прокурора ОСОБА_39 при проведенні досудового розслідування, та зобов`язання керівника окружної прокуратури і керівника органу дізнання вчини певні дії, то вбачається, що зазначені дії та бездіяльність вказаних службових осіб полягає: у неналежному процесуальному реагуванні на клопотання потерпілого; порушенні кримінального процесуального законодавства при проведені досудового розслідування; невжитті заходів щодо усунення порушень КПК України, які були встановлені як слідчими суддями, так і судом апеляційної інстанції при розгляді скарг на постанови про закриття кримінального провадження; невиконанні вимог щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження під час здійснення досудового розслідування і ненадання їм та всім зібраним доказам відповідної оцінки; неприйнятті процесуальних рішень, які на думку потерпілого повинні були бути прийняті керівником окружної прокуратури та сектору дізнання.

Дослідивши зазначену скаргу у цій частині слідчий суддя доходить наступного висновку.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування є складовою судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях.

Частина 1 ст. 303 КПК України визначає виключний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, які можуть бути оскаржені. Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність дізнавача та прокурора не розглядаються під час досудового розслідування, що прямо випливає з ч. 2 ст. 303 КПК України.

Проте, зазначені вимоги не ґрунтуються на положеннях кримінального процесуального закону та не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею у порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування, передбаченого ч. 1 ст. 303 КПК України.

Стверджуючи про наявність дій (бездіяльності) дізнавача, керівника органу дізнання та керівника окружної прокуратури, порушень з боку зазначених службових осіб вимог кримінального процесуального закону, потерпілий ОСОБА_3 фактично оскаржує не їх дії та бездіяльність, а висловлює свою незгоду з порядком здійснення досудового розслідування, зокрема прийнятими процесуальними рішеннями, процесуальним реагуванні на його клопотання, а також не прийнятими рішенням.

Викладене свідчить про те, що ці вимоги скарги, які були заявлені потерпілим ОСОБА_3 09 серпня 2024 року, за своєю суттю є завуальованою спробою оскарження рішень, дій та бездіяльності дізнавача та прокурора, можливість оскарження яких під час досудового розслідування не передбачена кримінальним процесуальним законом.

Отже, враховуючи, що скарга у цій частині, вимоги якої були заявлені 09 серпня 2024 року після відкриття провадження за первинною скаргою, подана на рішення, дії та бездіяльність, що не підлягають оскарженню, то у її задоволенні також слід відмовити.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Разом із цим слідчий суддя зазначає, що ані КПК України загалом, ані главою 26 «Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» цього кодексу не передбачені повноваження слідчого судді визнавати протиправними рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги потерпілого ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_1