Провадження №: 1-кп/755/422/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" вересня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні об`єднані кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002710 від 21.09.2021 та № 0002216 від 21.08.2021 за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 362 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кожного окремо, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , кожного з них окремо, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

заставодавця ОСОБА_11 ,

в с т а н о в и в :

у провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувають об`єднані кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002710 від 21.09.2021 та № 0002216 від 21.08.2021 за обвинуваченням: ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 362 КК України, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожного окремо, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , кожного з них окремо, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України.

Позиція і клопотання учасників судового провадження

04.09.2024 до суду надійшли: клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу та повернення заставодавцю ОСОБА_11 грошових коштів, внесених нею як застави; водночас надійшла заява заставодавця ОСОБА_11 про повернення застави.

Клопотання мотивовані тим, що 18.01.2024 ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 16 березня 2024 року включно та визначено заставу у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600 грн 00 коп.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді застави у вказаному розмірі, суддя виходила із того, що на той час наявні обставини, які вказували на порушення обвинуваченим умов перебування під домашній арештом у певний час доби.

22.01.2024 ОСОБА_11 внесено заставу, визначену ухвалою суду.

Після внесення застави щодо ОСОБА_5 неодноразово продовжувались обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

21.08.2024 ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прокурору відмовлено у задоволенні клопотання про продовження строку дії обов`язків при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави до обвинуваченого ОСОБА_5 .

Крім того, зауважив, що з моменту застосування альтернативного запобіжного заходу пройшло понад 7 місяців із цей час не з`явилось жодних нових процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а сама по собі поведінка обвинуваченого фактично зразкова.

Ризик гіпотетичного впливу на свідків і потерпілих є абстрактним і не підтверджується жодними доказами.

Щодо ризику переховування від суду, вважає, що він відсутній взагалі, адже за час судового провадження ОСОБА_5 неодноразово отримував від суду дозвіл на виїзд за межі м. Києва та Київської області і своєчасно повертався (поїздки на оздоровлення та пов`язані з волонтерською діяльністю).

На даний час змінились фактичні обставини, які обумовлювали можливість існування зазначених ризиків та відповідно визначення розміру застави.

Окрім цього, сумлінна поведінка обвинуваченого беззаперечно свідчить про те, що він сумлінно виконує покладені на нього процесуальні обов`язки, визначені ст. 42 КПК України.

Звернув увагу на те, що обвинувачений має на утриманні двох неповнолітніх дітей, непрацездатну матір-пенсіонерку та брата-інваліда дитинства, які потребують необхідний догляд та піклування.

Разом з тим, грошові кошти, які були внесені ОСОБА_11 як застава, були взяті в борг, а саме кошти в розмірі 5 000 доларів США та 77 000 грн 00 коп. Термін повернення боргу станом на день звернення за даною заявою/клопотанням давно сплив і фактично за прострочення своїх обов`язків ОСОБА_11 змушена виплачувати проценти (штрафні санкції).

Крім того, спільна дитина ОСОБА_5 та ОСОБА_11 - ОСОБА_12 потребує постійного лікування та фінансових витрат у зв`язку з хронічною хворобою.

Зазначені обставини ставлять ОСОБА_11 у вкрай складне й скрутне матеріальне становище.

Водночас, зауважив, що підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо ОСОБА_5 не існує на даному етапі, адже останній не пропустив жодного судового засідання, займає активну позицію захисту своїх прав та законних інтересів у судовому процесі, не здійснює жодних дій, які б свідчили про наявність або збільшення процесуальних ризиків. Також зазначив, що до більшості обвинувачених у даному кримінальному провадженні вже давно застосовані запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання. При цьому, 21.08.2024 суд відмовив прокурору у продовженні запобіжних заходів через відсутність конкретних обґрунтувань ризиків з боку прокурора.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_10 просив задовольнити подане клопотання та повернути внесену заставодавцем заставу.

Обвинувачений ОСОБА_11 у судовому засіданні підтримав свого захисника, просив задовольнити клопотання та повернути заставу, оскільки в його сина виявили хворобу, коли він був в СІЗО, вже рік як проводиться лікування, на яке потрібні кошти, крім того має на утриманні матір, яка є пенсіонером та хворого брата.

Заставодавець ОСОБА_11 просила задовольнити її заяву, оскільки кошти потрібні для лікування дитини, аналізи потрібно робити кожного дня, наразі вона не працює.

Прокурор ОСОБА_9 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки до обвинуваченого раніше було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який він порушив, адже перебував в іншому місці. Вважає, що ризики продовжують існувати.

Положення закону, якими керувався суд

Згідно з ч. 1-3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до вимог ч. 1, 4 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до положень ч. 1-3, 6, 8, 11 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом (ст. 203 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.

Згідно з вимогами ч. 2, 4 ст. 196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою статті 197 цього Кодексу.

Разом з тим, відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Висновки та мотиви суду

Щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків, то ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 серпня 2024 року, якою зокрема відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави, серед іншого, встановлена наявність обґрунтованість підозри обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та доведена наявність двох ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме ризику переховування від суду та впливу на свідків.

Суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 178 КПК України, враховує узагальнені відомості щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме згідно даних обвинувального акта та наданих стороною захисту документів, з`ясовано, що: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є громадянином України (паспорт серії НОМЕР_1 виданий 21.03.2000 Харківським РУ ГУ МВС України в м. Києві), уродженець м. Києва, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , неодружений, приватний підприємець, є раніше не судимим.

Крім того, суд враховує те, що ОСОБА_5 є волонтером БО БФ «Департамент військових волонтерів» та БО «Благодійний фонд «Дім Йосифа», а також оголошену подяку за вагомий внесок у соціально-економічний розвиток Дарницького району м. Києва.

Також судом встановлено, що сім`я обвинуваченого ОСОБА_5 наразі має складне матеріальне становище, оскільки він має на утриманні двох неповнолітніх дітей, непрацездатну матір-пенсіонерку та брата-інваліда дитинства, які потребують необхідний догляд та піклування; спільна дитина обвинуваченого ОСОБА_5 та заставодавця ОСОБА_11 - ОСОБА_12 потребує постійного лікування та фінансових витрат.

Разом з тим, грошові кошти, які були внесені ОСОБА_11 як застава, були взяті в борг, а саме кошти в розмірі 5 000 доларів США та 77 000 грн 00 коп. та наразі ОСОБА_11 змушена виплачувати проценти (штрафні санкції).

Оцінюючи доводи зазначені в клопотаннях, суд приходить до такого висновку.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18.01.2024 до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 16 березня 2024 року включно та визначено заставу у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) грн 00 коп. та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися з м. Києва без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками.

Згідно матеріалів судового провадження, ОСОБА_11 , внесено заставу за обвинуваченого ОСОБА_5 , відтак до останнього застосовано запобіжний захід у вигляді застави та покладено зазначені вище обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Надалі, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21.08.2024 відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави.

Враховуючи положення ч. 7 ст. 194 КПК України, ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 18.01.2024 припинила свою дію лише в частині покладених на ОСОБА_5 обов`язків, передбачених, ч. 5 ст. 194 КПК України, а відтак застосований запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді застави у даних кримінальних провадженнях, не припинив свою дію, та вимоги ч. 8 ст. 182 КПК України продовжують діяти до припинення дії цього запобіжного заходу.

Зміна запобіжного заходу передбачає виникнення після постановлення ухвали про обрання запобіжного заходу нових обставин, які свідчать про зміну, зменшення або збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому суд не переглядає рішення про застосування запобіжного заходу, а на підставі наданих сторонами відомостей встановлює наявність нових обставин, які можуть вплинути на застосований до обвинуваченого відповідний захід або його виконання та які виникають у зв`язку з плином часу. Такий висновок опосередковано ґрунтується і на приписах ч. 5 ст. 201 КПК України, яка унеможливлює подання обвинуваченим, його захисником клопотання про зміну запобіжного заходу протягом тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу.

В обґрунтування зміни запобіжного заходу та зменшення розміру застави сторона захисту, зокрема посилається на належне виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. Однак суд зауважує, що посилання на добросовісне виконання обвинуваченим таких обов`язків саме по собі не спростовує і не нівелює ризики, про які йдеться у вищевказаних ухвалах суду. Виконання покладених обов`язків є обов`язковим для особи, щодо якої вони застосовані, їх виконання не можна представляти як таке, що залежить від волі обвинуваченого і, тим більше, обумовлює зміну запобіжного заходу. Водночас відсутність встановлених раніше ризиків кримінального провадження не аргументована в тій мірі, щоб цього було достатньо для відповідного висновку про необхідність зміни запобіжного заходу.

Приписи ч. 5 ст. 194 КПК України обумовлюють покладення обов`язків із застосуванням запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою. Отже, покладення обов`язків є наслідком застосування запобіжного заходу, вони мають похідний характер і залежать від застосованого запобіжного заходу (його суворості), а не навпаки. Тому зменшення переліку обов`язків не може впливати на застосований запобіжний захід і не є підставою для його зміни.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» у справі №30671/04 від 23.01.2012 наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Наразі стороною обвинувачення доведена наявність двох ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме ризику переховування від суду та впливу на свідків.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У зв`язку з викладеним, враховуючи обставини інкримінованих кримінальних правопорушень, тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , можливі наслідки від вчинення злочинів, дані про особу обвинуваченого в їх сукупності, а також беручи до уваги скрутне матеріальне становище обвинуваченого ОСОБА_5 та заставодавця ОСОБА_11 , яке полягає у зобов`язанні заставодавця ОСОБА_11 повернути кошти, які були взяті в борг в розмірі 5 000 доларів США та 77 000 грн 00 коп., за які змушена виплачувати проценти (штрафні санкції), та понесенні фінансових витрат на постійне лікування спільної дитини, суд вважає, що в даних кримінальних провадженнях можливо зменшити розмір застави, з метою гарантування виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законом України, а саме: зменшити розмір застави до 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) гривень 00 копійок та повернути заставодавцю ОСОБА_11 різницю в сумі застави, у розмірі 151 400 грн 00 коп.

Відтак, клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу та повернення заставодавцю ОСОБА_11 грошових коштів, внесених нею в якості застави, клопотання заставодавця ОСОБА_11 про повернення застави підлягають частковому задоволенню, оскільки саме запобіжний захід у вигляді застави є достатнім, необхідним та доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та виконання покладених на нього обов`язків, передбачених чинним КПК України.

Керуючись ст. 131-132, 176-178, 180-183, 193-194, 196, 199, 201, 203, 331, 369-372, 376, 395 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу та повернення заставодавцю ОСОБА_11 грошових коштів, внесених нею в якості застави - задовольнити частково.

Клопотання заставодавця ОСОБА_11 про повернення застави - задовольнити частково.

Змінити, застосований на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 18.01.2024, до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді застави, зменшивши її розмір до 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) гривень 00 копійок.

Повернути заставодавцю ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_2 ; IBAN НОМЕР_3 ) різницю в сумі застави, у розмірі 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) грн 00 коп.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику та заставодавцю.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 17 год 45 хв 10 вересня 2024 року.

Суддя: ОСОБА_1