Єдиний унікальний номер судової справи 201/2816/23
Номер провадження 1-кп/201/289/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року м. Дніпро

вул. Гусенко, 13

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КПК України у зв`язку із закінченням строків давності, заявлене під час судового розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 17 травня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000267 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зі слів із середньою спеціальною освітою, одруженого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

встановив:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 17 травня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000267 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за наступних обставин.

22 квітня 2022 року приблизно 22 години 00 хвилин, ОСОБА_7 перебуваючи у коридорі підвалу будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту з потерпілою Маломуж ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на спричинення легкого тілесного ушкодження, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, умисно схопив правою рукою за волосся потерпілу та не менше двох разів утримуючи за волосся вдарив її головою об стінку, спричинивши потерпілій, тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, садна в потиличній частині голови зліва від середньої лінії, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Умисні дії ОСОБА_7 які виразилися у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заявила клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. В обґрунтування клопотання захисник ОСОБА_6 зазначила, що з моменту інкримінованого її підзахисному кримінальному проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, визначений ст. 49 КК України строк притягнення до кримінальної відповідальності вже сплинув.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення його від кримінальної відповідальності за інкримінований кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, зазначив, що суть обвинувачення, підстави звільнення та право заперечувати проти закриття кримінального провадження йому роз`яснені, він цілком розуміє наслідки закриття кримінального провадження саме з цих підстав і не потребує реабілітуючого рішення.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням передбачених ст. 49 КК України строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та закриття кримінального провадження.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_5 залишила вирішення клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням передбачених ст. 49 КК України на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_4 заперечувала проти клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням передбачених ст. 49 КК України, посилаючись на те, обвинувачений уникне покарання на яке він заслуговує та в подальшому продовжувати знущатися над нею.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши доводи захисника ОСОБА_6 та матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, згідно ст. 12 КК України є проступком за який передбачено покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минули такі строки, а саме: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

При цьому, відповідно до ст. 372 КПК України при прийняті такого рішення, суд має зазначити в ухвалі формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, яке інкримінувалося обвинуваченому, суть питання, що вирішується ухвалою, встановлені судом обставини щодо наявності передбачених законом підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності, а також мотиви, з яких суд виходив при постановленні свого рішення.

У відповідності до ст. 12 КК України, інкримінований ОСОБА_7 кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України відноситься до проступків, санкція якого передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року, з дня його вчинення (22.04.2020 року) минуло понад два роки.

Виходячи з положень ст. 49 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, є обов`язком суду у разі наявності всіх передбачених законом про кримінальну відповідальність умов, а отже, суд не вирішує питання щодо винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, оскільки зазначене питання може бути вирішено виключно при ухваленні вироку суду в порядку, передбаченому ст. ст. 368-374 КПК України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Як випливає з положень ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Матеріали кримінального провадження не містять відомостей про те, що ОСОБА_7 ухилявся від досудового слідства або суду, або до закінчення строків давності вчинив нове кримінальне правопорушення.

За таких обставин, враховуючи що з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального проступку минуло понад двох років, останній нового кримінального правопорушення не вчинив, що підтверджується довідкою ДІ МВС від 19.09.2024 року, строки давності не зупинялись та не переривались, суд вважає, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України підлягає закриттю, а клопотання захисника ОСОБА_6 задоволенню.

Під час досудового розслідування в межах даного кримінального провадження заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі, і запобіжні заходи, не застосовувалися.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Стосовно заявленого цивільного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 1 498 гривень 16 копійок та моральної шкоди в розмірі 30 000 гривень суд зазначає наступне.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при закритті кримінального провадження по справі у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності не передбачене вказаними вище нормами закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених положень кримінального процесуального закону, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження.

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених кримінальним процесуальним законом підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві та представнику цивільного позивача його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Таким чином, зважаючи на те, що дане кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку із звільненням обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд вважає, що, у даному випадку, цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 1 498 гривень 16 копійок та моральної шкоди в розмірі 30 000 гривень, слід залишити без розгляду.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 127-129, 284, 285, 286, 288, 369-372 КПК України, ст. ст. 12, 49, 125 КК України, суд, -

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за інкримінований кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені 17 травня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000267 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 1 498 гривень 16 копійок та моральної шкоди в розмірі 30 000 гривень - залишити без розгляду.

Роз`яснити цивільному позивачу (потерпілій) ОСОБА_4 та її представнику ОСОБА_5 , що залишення цивільного позову без розгляду не перешкоджає їх праву на звернення до суду із аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду набирає законної сили після спливу семиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для її оскарження. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили та її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ст. 395 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 09 годині 30 хвилин 24 вересня 2024 року.

Суддя: ОСОБА_1