Справа № 572/270/21
У Х В А Л А
13 листопада 2024 року Сарненський районний суд Рівненської області в складі :
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження :
прокурора - ОСОБА_3
захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Сарни клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,
ВСТАНОВИВ :
В провадженні Сарненського районного суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, 3 ст.27 ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27 ч.3 ст.307, ч.2 ст.307, ч.1 ст.368 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27 ч.3 ст.307 КК України.
В судовому засіданні в межах даного кримінального провадження прокурором повторно заявлено клопотання про продовження терміну дії обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 .
В обґрунтування заявленого клопотання прокурором в клопотанні як і попередньо зазначено, що обвинувачений обгрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованих злочинів, на даний час продовжують існувати ризики, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме : ризик можливості переховуватись від суду у разі перебування на волі , ризик незаконного впливу на інших обвинувачених, перешкоджання розгляду кримінального провадження іншим шляхом, а також ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.
В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, просить продовжити строк дії обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу, зазначає, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу не припинили свого існування.
Обвинувачений ОСОБА_6 у вирішенні вказаного клопотання підтримав свою попередню позицію з цього питання.
Захисник обвинуваченого вказує на можливість застосування відносно підзахисного іншого, більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вважає ризики, зазначені стороною обвинувачення надуманими та недоведеними.
Відповідно до положень ч. 4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються : під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим із прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.
Частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Під час підготовчого провадження 04 лютого 2021 року судом відносно ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, термін дії якого в подальшому продовжено ухвалами суду і на даний час закінчується 16 листопада 2024 року.
Метою застосування запобіжного заходу є, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, в тому числі, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі, переховуватися від органів досудового розслідування та (або) суду.
Згідно ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є обов"язковою до застосування на території України, кожен має право на свободу та особисту недоторканість, нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Згідно із ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких, так як санкція вказаної норми передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років, а тому судом враховувалась тяжкість злочину, що інкримінується обвинуваченому, та термін покарання, який може бути призначено останньому за наявності доведення його вини, що може бути підставою для наявності у обвинуваченого наміру переховуватись від суду.
Отже, з урахуванням тих обставин, що провадження знаходиться на завершальній стадії розгляду, суд вважає, що вказаний вище ризик продовжує бути актуальним.
При вирішенні питання обрання відносно ОСОБА_6 вказаного запобіжного заходу, суд вважав, що прокурором підтверджено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, в тому числі, можливість продовження злочинної діяльності, оскільки обвинуваченому інкриміновано продовження протиправної діяльності в той час, як він перебував в місцях позбавлення волі. Жодних доказів, які б свідчили про відсутність вказаних прокурором ризиків, стороною захисту як і попередньо, суду не надано.
Крім цього, суд вважав обґрунтованими інші наведені ризики, а саме : можливість переховуватись від слідства та суду, за умови слабких соціальних зв`язків обвинуваченого, який не працевлаштований.
Однак, судом при вирішенні заявленого клопотання вважаються безпідставними та не враховуються ризики, наведені стороною обвинувачення, а саме : можливість незаконно впливати на інших обвинувачених та можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки вказані ризики повторно вказані у клопотання, однак, як і попередньо, залишаються не обгрунтованими стороною обвинувачення.
Суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку дії обраного запобіжного заходу відповідає наведеним вище вимогам кримінального процесуального закону, оскільки судом , як і попередньо, не встановлено обставин, за яких припинили існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, що стали підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
На думку суду вказані обставини свідчать про неможливість обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу.
Крім цього, попередньо судом було враховано, що обвинувачений не має місця постійного проживання на території Рівненської області, за яким суд міг здійснити виклик останнього, що унеможливлює, як і попередньо, застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
Також, судом враховано, що обвинувачений не має постійного мсця роботи, через що залишається актуальним ризик можливості вчинення нового кримінального правопорушення.
Таким чином, враховуючи наведені обставини, а саме : наведені прокурором ризики, які суд вважає обгрунтованими та такими, що не припинили існувати на даний час, відсутність відповідних доказів з боку сторони захисту на доведення вказаних цією стороною аргументів, суд вважає, що ризики, які стали підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжують існувати, а обрання більш м`якого запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 не зможе запобігти встановленим ризикам, через що клопотання прокурора підлягає до задоволення.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Місцем попереднього увязнення є Рівненський слідчий ізолятор.
Строк дії ухвали про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів з дня продовження терміну його дії, а тому визначається до 12 січня 2025 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя