ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №629/5412/24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/1047/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: запобіжний захід

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

-захисників ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові матеріали за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12 вересня 2024 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою слідчого судді клопотання слідчого СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області задоволено та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 10 листопада 2024 року, та визначено розмір застави 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 грн.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою змінити підозрюваному запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. В обґрунтування апеляційної скарги послався на те, що висновки слідчого судді про наявність ризику впливу на свідків є безпідставними, оскільки свідок є залегендована особа, ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином ґрунтується виключно на припущеннях слідчого, як і ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. Наголосив, що слідчим суддею не було прийнято до уваги критичний стан здоров`я підозрюваного, який вже досить тривалий час проходить лікування у різноманітних медичних закладах та на даний час має захворювання хребта, а також гепатит С. Зазначив, що ОСОБА_8 є інвалідом другої групи та є учасником програми замісної терапії, що додатково підтверджує його критичний стан здоров`я. Указав, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, проживає разом з рідними батьками, за місцем проживання не характеризується негативно, працює бригадиром господарчого цеху залізничного транспорту 6 розряду на РГ «Південна залізниця». Також наголосив, що батьки не мають необхідної суми грошей для внесення визначеної слідчим суддею застави.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. В обґрунтування апеляційної скарги послалася на те, що існування ризиків не доведено. Наголосила, що слідчим суддею не прийнято до уваги стан здоров`я ОСОБА_8 , який потребує лікування, а в умовах тримання під вартою його стан здоров`я суттєво погіршиться. Зазначила, що підозрюваний має постійне місце проживання та, міцні соціальні зв`язки, є інвалідом другої групи.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційні скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення слідчого судді першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування чи суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

Так, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за який останньому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна.

Поряд з цим, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, а саме того, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину в сфері обігу наркотичних засобів, на думку колегії суддів, у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

При цьому належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

За таких обставин, посилання сторони захисту на недоведеності існування ризиків, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки існування ризиків в тому числі і втечі від правоохоронних органів та суду об`єктивно вбачається з відомостей, що є наявними у кримінальному провадженні.

Крім того, посилання захисника ОСОБА_6 на відсутність ризику впливу на свідків, оскільки свідок є залегендованою особою, є безпідставним, оскільки підозрюваний підозрюється у збуті наркотичних засобах безпосередньо цьому свідку, тобто бачив його.

Крім того відповідно до матеріалів провадження ОСОБА_8 раніше судимий за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, тобто за вчинення злочину в сфері обігу наркотичних засобів та будучи звільненим від відбування покарання з випробуванням, в період іспитового строку йому знову повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Доводи сторони захисту про наявність в підозрюваного постійного місця проживання, батьків, інвалідності другої групи, в давному випадку не можуть бути визнані такими, що істотно знижують ризики встановлені слідчим суддею та слугувати підставою для застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, враховуючи те, що останній підозрюється у вчинення тяжкого кримінального правопорушення.

Що стосується посилання захисників на критичний стан здоров`я підозрюваного, то в даному випадку вони не підтверджуються неможливість перебування ОСОБА_8 в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

З огляду на значимі для даного провадження обставини, на переконання колегії суддів, слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення та дійшов обґрунтованого висновку.

За таких обставин, колегія суддів вбачає, що застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_8 його процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 та відсутності підстав для зміни чи скасування судового рішення за доводами апеляційних скарг.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12 вересня 2024 рокущодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: