ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

«01» жовтня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , детектива НАБУ ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000242 від 23 травня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшло вказане клопотання прокурора.

Обставини, якими обґрунтоване клопотання.

Детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000242 від 23 травня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 366 та ч. 1 ст. 14 ч. 5 ст. 191 КК України, щодо можливої схеми заволодіння коштами, виділеними на будівництво військових інженерно-технічних споруд та оборонних рубежів на території Сумської області, службовими особами Північного управління замовника робіт Міністерства оборони України (далі - Північне УЗР). Так, за версією органу досудового розслідування, у лютому-березні 2024 року Північним УЗР укладено з підрядними організаціями (ТОВ «Топаз», ТОВ «Сумибудінвест» ЛТД, ТОВ «Будмонтажсервіс 1») низку договорів щодо будівництва 21 військової інженерно-технічної і фортифікаційної споруди та 16 оборонних рубежів (невибухових загороджень) на території Сумської області, на загальну суму близько 700 млн грн, умови яких передбачали авансовий платіж у розмірі 70% загальної вартості робіт (максимальний дозволений розмір авансового платежу), який був реалізований. З метою здійснення технічного нагляду, своєчасного та якісного виконання завдань, наказом начальника Північного УЗР від 12 березня 2024 року №38/од закріплено відповідальних осіб (за згодою), що мали здійснювати технічний нагляд за відповідними об`єктами з числа співробітників відділу технічного нагляду Головного управління капітальних вкладень Міністерства оборони України. В подальшому, в ході здійснення технічного нагляду за об`єктами будівництва виявлено ряд суттєвих недоліків при будівництві, про які співробітниками відділу технічного нагляду неодноразово повідомлялись представники підрядних організацій, якими все було проігноровано, а самі недоліки були приховані шляхом проведення подальших будівельних робіт-перекриття ґрунтом окремих об`єктів. Як реакція замовника на повідомлення співробітників відділу технічного нагляду про те, що без усунення недоліків акти виконаних робіт форми КБ2-в ними підписані не будуть, став наказ начальника Північного УЗР (з основної діяльності) від 08 травня 2024 року №40/од «Про скасування наказу начальника Північного управління замовника робіт від 12 березня 2024 року №38/од», у зв`язку з чим військовослужбовцями відділу технічного нагляду ГУКВ було припинено здійснення технічного нагляду по об`єктах будівництва військових інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, замовником яких є Північне УЗР, та подальше залучення до здійснення технічного нагляду місцевих спеціалізованих організацій з числа цивільних осіб. Крім того, 08 травня 2024 року Північним УЗР з ФОП « ОСОБА_5 » укладено 21 договір на здійснення технічного нагляду за об`єктами будівництва військових інженерно-технічних і фортифікаційних споруд на території Сумської області. За твердженням сторони обвинувачення, обставини кримінального провадження можуть свідчити про розтрату (заволодіння) державних коштів на загальну суму 480 млн грн. Окрім зазначеного, умови вказаних договорів передбачали, що у випадку порушення строків закінчення виконання робіт, підрядник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 % від договірної ціни за кожен день такого прострочення. В квітні 2024 року на підставі додаткових угод, укладених між Північним УЗР та підрядними організаціями - ТОВ «Топаз», ТОВ «Сумибудінвест» ЛТД та ТОВ «Будмонтажсервіс 1», строки виконання робіт за вказаними вище договорами були встановлені до 31 травня 2024 року, однак станом на липень 2024 року такі роботи виконані в повному обсязі не були, а пеня не нарахована. Як зазначено у клопотанні, в ході досудового розслідування було встановлено, що службові особи Головного управління капітальних вкладень та Північного управління замовника робіт Міністерства оборони України, з метою недопущення нарахування пені ввійшли в злочинну змову з представниками підрядників, в результаті чого були отримані довідки регіональної торгово-промислової палати, які використовувались як підтвердження виникнення обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), що слугували підставами для перегляду та внесення змін до договорів в частині подовження строків виконання робіт. Результатом досягнення бажаного стали укладені між Північним УЗР та підрядними організаціями додаткові угоди від 08 та 16 липня 2024 року, якими були встановлені строки виконання робіт до 15 та 20 липня 2024 року включно. Своїми діями, за твердженням сторони обвинувачення, згадані службові особи забезпечили ухилення від сплати штрафних санкцій підрядними організаціями та неотримання Північним УЗР грошових коштів (пені) на загальну суму близько 25 000 000 грн.

19 вересня 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 19 серпня 2024 року в межах даного кримінального провадження проведено обшук Сумської торгово-промислової палати за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон президента цієї торгово-промислової палати ОСОБА_6 . Samsung Galaxy А55 5G, модель SM-A556B/DS, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , який потребує додаткового дослідження зі знаннями спеціаліста та застосуванням спеціального програмного забезпечення в ході проведення експертного дослідження, оскільки містить ознаки видаленої інформації. За таких обставин, наразі виникли підстави для застосування такого виду заходів забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів.

Позиція сторін у судовому засіданні.

Детектив ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Належним чином повідомлений власник майна та його представник в судове засідання не з`явилися, у зв`язку з чим,з урахуванням положень ч.1 ст.172 КПК України, було прийнято рішення про розгляд клопотання без їх участі.

Встановленні обставини, мотиви і оцінка слідчого судді.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості (п.7 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе лише якщо: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна та допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України).

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України, для збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу. При цьому, згідно зі ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до клопотання, що відповідає даним витягу з ЄРДР від 19 серпня 2024 року, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000242 від 23 травня 2024 року здійснюється за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 366 та ч. 1 ст. 14 ч. 5 ст. 191 КК України, зокрема стосовно можливої розтрати (заволодіння) державних коштів, виділених на будівництво військових інженерно-технічних і фортифікаційних споруд та оборонних рубежів на території Сумської області шляхом зловживання службовими особами Північного УЗР службовим становищем, вчинені за попередньою змовою з ТОВ «Топаз», ТОВ «Сумибудінвест» ЛТД, ТОВ «Будмонтажсервіс 1» та іншими особами, під час виконання цими товариствами будівельних робіт на загальну суму 480 млн грн.

Слідчий суддя досліджує лише питання достатності підстав вважати, що мало місце кримінальне правопорушення шляхом оцінки існуючих відомостей про діяння та можливість їх сприяння формуванню внутрішнього переконання в тому, що це діяння становить собою склад кримінального правопорушення безвідносно до особи, яка могла його вчинити.

Наведені детективом відомості про обставини вчинення дій, в сукупності з наданими у судовому засіданні детективом поясненнями та доданими до клопотання матеріалами, дають слідчому судді підстави для висновку, що могли мати місце обставини, про які зазначається у цьому клопотанні.

З матеріалів клопотання вбачається, що ухвалою від 15 липня 2024 року у справі №991/7686/24 слідчий суддя Вищого антикорупційного суду надаворгану досудового розслідування дозвіл на проникнення до Сумської торгово-промислової палати, дійшовши висновку про наявність достатніх підстав вважати, що могло бути вчинене зазначене у клопотанні детектива кримінальне правопорушення та про можливу причетність до його вчинення службових осіб вказаної торгово-промислової палати.

При цьому, вказаною ухвалою надано дозвіл на відшукання та вилучення, зокрема носіїв інформації у вигляді паперових та/або електронних документів, електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку або їх частин, інформаційних автоматизованих систем, електронних комунікаційних систем, інформаційно-комунікаційних систем, що містять інформацію (в тому числі про спілкування, листування, надання наказів, вказівок, доручень) про хід укладення і виконання договорів про надання послуг, укладених між Сумською торгово-промисловою палатою та ТОВ «Сумибудінвест» ЛТД, ТОВ «Будмонтажсервіс 1», ТОВ «Топаз».

19 вересня 2024 року на підставі вказаної ухвали проведено обшук Сумської торгово-промислової палати за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон президента вказаної торгово-промислової палати ОСОБА_6 . Samsung Galaxy А55 5G, модель SM-A556B/DS, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 .

Так, відповідно протоколу обшуку від 19 вересня 2024 року, під час такого обшуку ОСОБА_6 був наданий для огляду та копіювання вказаний вище мобільний телефон, оглядом якого виявлено, що в додатку «WhatsApp» встановлено автоматичний таймер видалення повідомлень в усіх наявних чатах, разом з цим виявлено також ознаки видалення додатку Галерея , у зв`язку з чим було прийнято рішення про вилучення телефона. При цьому, за допомогою відповідного програмного забезпечення було створено копію доступної частини даних з телефону, втім отримати повну копію файлової системи та/або створити його резервну копію не виявилося можливим.

Постановою детектива від 20 вересня 2024 року вилучений мобільний телефон визнано речовим доказом, оскільки він містить відомості, що можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а постановою від 26 вересня 2024 року стосовно цього мобільного телефона призначено проведення комплексної судової комп`ютерно-технічної експертизи та експертизи електронних комунікацій.

Щодо ознак речових доказів

Детектив стверджує, що вилучений у ОСОБА_6 мобільний телефон може містити відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та необхідний для проведення експертного дослідження, а тому необхідно накласти на нього арешт на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України - збереження речових доказів.

В цьому контексті слідчий суддя перш за все вважає за необхідне вказати на власне критичне ставлення до можливості визнання електронних носіїв інформації речовими доказами в принципі як носіїв певної інформації, оскільки, як правило, орган досудового розслідування не надає переконливих доказів того, що такі носії були знаряддям злочину (містяться явні сліди) або на них встановлене шкідливе програмне забезпечення, за допомогою якого вчинявся злочин, при цьому формально посилається на «існування сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом» (ч.1 ст.170 КПК України) та/або «зберіг» на собі сліди кримінального правопорушення» (абз.2 ч.3 ст.170 КПК України). За такою логікою органу досудового розслідування доцільно було б арештовувати обладнання мобільних операторів, на якому також зберігається потрібна слідству інформація, однак орган досудового розслідування в таких випадках обмежується лише інформацією, отриманою за допомогою тимчасового доступу.

Як правило, і цей випадок не виключення, орган досудового розслідування цікавить інформація, яка міститься/може міститися чи містилася на цих носіях інформації (електронні документи) і арешт потрібен виключно для їх копіювання належним суб`єктом (експертом/спеціалістом) та у належний спосіб і формі (висновок/огляд).

Слідчий суддя проаналізував представлену детективом в судовому засіданні інформацію на підтвердження того, що вилучений у ОСОБА_6 телефон може містити відомості, що мають значення для даного кримінального провадження. Зокрема, детектив послався на відомості з протоколів НСРД від 20 червня 2024 року (зняття інформації з електронних комунікаційних систем), які, на переконання детектива, свідчать про причетність ОСОБА_6 до обставин вчинення кримінального правопорушення (а.с. 86-89).

Оцінюючи зазначені твердження детектива, слідчий суддя на даному етапі приходить до переконання про доцільність перевірки органом досудового розслідування описаної версії в межах даного кримінального правопорушення.

Отже, детективом в судовому засіданні було доведено, що зміст інформації, яка міститься в мобільному телефоні ОСОБА_6 може співвідноситься з обставинами, що перевіряються в межах цього провадження, при цьому відомості про необхідність відновлення видалених файлів та копіювання інформації зафіксовані у протоколі обшуку та постанові про призначення експертизи, у зв`язку з чим у органу досудового розслідування наявна потреба в перевірці усього змісту цього носія, у тому числі за допомогою експертів.

Підсумовуючи та, враховуючи різну судову практику з цього приводу, недоцільність відокремлення картки пам`яті тощо, на якій зберігається уся наявна інформація у вилученому телефоні без зайвого втручання у його форму та цілісність, слідчий суддя, за встановлених та доведених детективом обставин, погоджується з можливістю застосування до цих правовідносин положення п.1 ч.2 ст.170 КПК України щодо необхідності накладення арешту.

На думку слідчого судді, враховуючи, серед іншого, суспільну небезпеку кримінального правопорушення, яке розслідується, його специфіку, ступінь тяжкості, а також обставини щодо необхідності проведення відповідної експертизи вилученого телефона, накладення арешту в даному випадку є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження. Таке обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності, з дотриманням справедливого балансу між вимогами суспільного інтересу у вигляді досягнення завдань кримінального провадження та вимогами захисту права власності окремої особи. З огляду на характер кримінального правопорушення, підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

У ході розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено негативних наслідків арешту телефона. Що стосується прав та законних інтересів власника/власників, то слідчий суддя вважає, що такі обмеження не будуть занадто обтяжливими для них з огляду на обставини справи.

Для запобігання надмірному обмеженню права власності, слідчий суддя вважає за доцільне вже на цьому етапі обмеження прав власника запропонувати органу досудового розслідування забезпечити можливість зацікавленим особам скопіювати з вилученого телефона контакти та іншу інформацію, яка не має відношення до цього провадження, але до неї має інтерес власник.

В той же час, слідчий суддя зазначає, що вилучений носій є складними пристроєм, а, з урахуванням рівня розвитку людства в цілому, є засобом зберігання великої за обсягом особистої/професійної інформації та швидкого спілкування осіб між собою і обміном великою за кількістю і обсягом інформацією, яка є досить «чутливою» та потребує захисту, у тому числі за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому після спливу максимально можливих строків проведення експертиз (п. 1.13 розділу І Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 №53/5),за наявності факту неправомірності подальшого утримання майна органом досудового розслідування, власник має право поставити перед слідчим суддею питання про його повернення (скасування арешту). При цьому, слідчий суддя акцентує увагу органу досудового розслідування на необхідності організації проведення відповідних дій в розумні строки, а отримання інформації від експерта у найкоротший строк є клопотом саме ініціатора і жодним чином зволікання з її наданням, незалежно від поважності причин (зайнятість експерта, завантаженість, відпустка тощо), не може негативно впливати на права власника.

Врахувавши правову підставу арешту майна (відповідні положення ст. 170 КПК України); можливість досягнення заявленої детективом мети, зокрема щодо збереження речових доказів через застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна; встановлення обставин, що підтверджують факт можливого вчинення кримінального правопорушення; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; обставини кримінального провадження, з яких, серед іншого, вбачається відсутність негативних наслідків такого арешту майна для третіх осіб, слідчий суддя приходить до висновку, що, з метою виконання завдань цього кримінального провадження, на даному етапі досудового розслідування зазначене у клопотанні детектива майно підлягає арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_4 - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 19 вересня 2024 року під час проведення обшуку Сумської торгово-промислової палати за адресою: АДРЕСА_1, а саме: мобільний телефон Samsung Galaxy А55 5G, модель SM-A556B/DS, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Копію ухвали після її постановлення вручити детективу та іншим учасникам кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_8