Справа № 130/1842/24
Провадження №11-сс/801/536/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника - адвоката ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці матеріали кримінального провадження № 0000282 від 20.05.2024, за клопотанням старшого слідчого СВ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Москва російської федерації, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого,

за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 28.06.2024 про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з моменту затримання підозрюваного до 19:09 25.08.2024, з одночасним визначенням розміру застави у межах тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 87600 (вісімдесят сім тисяч шістсот) грн., -

в с т а н о в и в :

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , діючи умисно, посягаючи на встановлені чинним законодавством України суспільні відносини, в порушення вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і вогнепальної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, яким передбачено зберігання вогнепальної зброї, не маючи відповідного дозволу, наявність якого передбачена розділу ІІ п. 9 положенням «Про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, яка визначає умови та порядок видачі та анулювання дозволів на придбання, облік, носіння, перевезення і використання зброї та інших предметів, щодо яких установлено спеціальні правила, порядок та на які поширюється дія дозвільної системи, правил поводження з ними та їх застосування, з метою вчинення кримінального правопорушення, за невстановлених слідством обставин, у невстановлені дату та час, у невстановленої особи, придбав бойовий припас оборону осколкову ручну гранату Ф-1, який зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому, 22.05.2024 приблизно о 12:15 під час проведеного контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі бойового припасу оборонної осколкової ручної гранати Ф-1, ОСОБА_8 , переслідуючи корисливий мотив та умисел направлений на незаконний збут бойових припасів, незаконно приніс до місця зустрічі та збув легендованій особі ОСОБА_10 , що діяв на підставі постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину з відома та під контролем працівників поліції під час проведення контрольованої та оперативної закупки за грошові кошти в сумі 1500 гривень, предмет еліпсоїдної форми з ребристою поверхнею та металевий предмет циліндричної форми із зигзагоподібною пластиною з маркувальними позначеннями «22 70 УЗРГМ 349 2», «386 21 71».

Відповідно до висновку судової вибухової-технічної експертизи в № СЕ-19/102-24/10055-ВТХ від 28.05.2024 металевий предмет еліпсоїдної форми з ребристою поверхнею і конструктивному поєднанні з металевим предметом циліндричної форми із зигзагоподібною пластиною з маркувальними позначеннями «22 70 УЗРГМ 349 2», «386 21 71» є оборонною осколковою ручною гранатою Ф-1 промислового виготовлення військового призначення, яка відноситься до бойового припасу.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України придбання, зберігання, носіння та збут бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Слідчий СВ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_9 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 28.06.2024 клопотання слідчого задоволено частково та обрано підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто 19:09 25.08.2024, з одночасним визначенням розміру застави у межах тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 87600 (вісімдесят сім тисяч шістсот) грн.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки усвідомлює тяжкість покарання, що йому загрожує; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше судимий..

Також слідчий суддя врахував тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 , у разі визнання судом його винуватим, особу підозрюваного, який раніше судимий 27.07.2023 Вишгородським районним судом Київської області за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу, який ОСОБА_8 не сплачений. ОСОБА_8 ніде не працює, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина. Зі слів ОСОБА_8 він демобілізований із лав ЗСУ, однак у військовому квитку така інформація відсутня, зі слів слідчого він має протилежну інформацію, оскільки повідомив про це ВСП.

Захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді, ухвалити нове рішення, яким застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вимоги мотивує тим, що при обранні запобіжного заходу слідчий судді не взяв до уваги, що підозрюваний ОСОБА_8 має стійкі соціальні зв`язки, а саме неповнолітню дитину і дружину, яка перебуває на 8 місяці вагітності, в родині він працює та забезпечує дружину.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту.

Адвокат ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_8 підтримати апеляційну скаргу, наполягали на її задоволенні.

Заслухавши головуючого суддю, думку учасників судового засідання, перевіривши судові матеріали та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів провадження вбачається, що СВ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000282 від 20.05.2024, за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст. 263 КК України.

Слідчий звернувся до місцевого суду з клопотанням про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке було частково задоволено оскаржуваною ухвалою.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді в суді першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий та прокурор довели обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень та про існування ризиків, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п.1,5 ч. 1 ст.177 КПК України, а застосований до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Застосовуючи щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді взяття під варту, слідчим суддею перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень доведена слідчим та не викликає сумнівів.

Також слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема, підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому суд першої інстанції врахував особу підозрюваного ОСОБА_8 , який раніше судимий, не працює, матеріальний стан та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років.

Обставини, що підозрюваний має родину, має неповнолітню дитину та вагітну дружину, які знходяться у нього на забезпеченні, колегія суддів враховує, проте вважає ці обставини непереконливими, оскільки вони не свідчить про те, що для підозрюваного буде стримуючими факторами та здатними вплинути на його процесуальну поведінку чи зменшити встановлені ризики.

За таких обставин, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є саме таким запобіжним заходом, який буде достатнім стримуючим засобом, що здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 та зможе запобігти ризикам, доведеним в суді слідчим та прокурором саме в цьому кримінальному провадженні.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначив альтернативний запобіжний захід у виді застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених кримінально-процесуальним законом, підстав для зменшення якого колегія суддів не вбачає.

Виходячи зі змісту ч. 4 ст.182 КК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Частиною 5 статті 182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається у межах, зокрема щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На думку суду апеляційної інстанції, з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 , характеру кримінальних правопорушень, суд при визначенні розміру застави прийшов до вірного висновку, визначивши ОСОБА_8 заставу в розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 87600 (вісімдесят сім тисяч шістсот) грн.

Підстав вважати вказаний розмір застави непомірним, як про це зазначає адвокат в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим степенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Отже, розмір застави повинен бути помірним та пропорційним щодо конкретної людини та обставин, вчиненого ним кримінального правопорушення, тому суддя дійшов правильного висновку щодо розміру застави.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 28.06.2024 про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з моменту затримання підозрюваного до 19:09 25.08.2024, з одночасним визначенням розміру застави у межах тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 87600 (вісімдесят сім тисяч шістсот) грн., - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3