Справа № 314/3656/24
Провадження № 1-кс/314/1094/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2024 м. Вільнянськ

Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000361 від 25.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

встановив:

слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000361 від 25.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в обґрунтування якого зазначив наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, 25.05.2024 року до відділення поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що в період з 00:00 17.05.2024 по 06:00 год. 23.05.2024 невстановлена особа з числа військовослужбовців, діючи умисно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 №2102-IX від 24.02.2022, здійснила крадіжку мобільного телефону Redmi Note 10 Pro, а також грошових коштів з банківської картки для виплат емітованої АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , чим спричинила потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 122 000 грн. (ЄО №5434 від 24.05.2024)

29.08.2024, на відкритій ділянці місцевості поблизу домоволодіння по АДРЕСА_1 оглянуто та вилучено у ОСОБА_6 мобільний телефон Redmi Note 10 Pro в корпусі темного кольору (IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , який належить потерпілому ОСОБА_5 .

Забезпечення арешту вилученого майна необхідно для встановлення об`єктивної істини по даному кримінальному правопорушенню, так як вказані предмети можуть містити унікальні ідентифікаційні ознаки, що в подальшому може надати змогу встановити об`єктивну істину по даному кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Враховуючи вищевикладене, положення ст. 2 КПК України (згідно якої завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, кожна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура), положення ч. 2 ст. 170 КПК України (арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди), введений на даний час на території України Указом Президента воєнний стан, суд дійшов висновку, що відсутність учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду питання доцільності накладення арешту на майно у кримінальному провадженні.

Перевіривши надані матеріали до клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Беручи до уваги, що матеріали кримінального провадження, додані до клопотання містять достатні дані для висновку, що зазначене у клопотанні майно, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема, може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на вказане у клопотання майно, з метою збереження речових доказів.

Керуючись вимогами ст.ст. 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон Redmi Note 10 Pro в корпусі темного кольору IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , який фактично належить потерпілому ОСОБА_5 в межах заборони тимчасового права користування, відчуження та розпорядження ними з боку володільця.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а власником - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1

30.08.2024