ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3094/24 Справа № 215/7674/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року м.Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

засудженого: ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції з

ДУ «Коломийська ВП (№41)»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського апеляційного суду міста Кривого Рогу, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 липня 2024 року про заміну довічного позбавлення волі на більш м`яке покарання, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 липня 2024 року відмовлено у задоволені клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну довічного позбавлення волі на більш м`яке покарання.

На вказану ухвалу суду засудженим подана апеляційна скарга, яка разом із кримінальним провадженням надійшла до Дніпровського апеляційного суду 11.09.2024 року.

З вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився засуджений та оскаржив в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та замінити довічне позбавлення волі на строковий вид покарання. На обґрунтування своїх вимог вказує, що суд першої інстанції розглянув його клопотання не об`єктивно та не всебічно, вказує, що на час постановлення оскаржуваного рішення відбув покарання у виді 12 років 3 місяці та перераховано попереднє ув`язнення у виді 1 року 6 місяців. Крім того, він звертався для зарахування йому строку перебування у слідчому ізоляторі за період з 03.10.2013 року по 17.02.2015 року, оскільки перебував у слідчому ізоляторі м. Одеса. Крім того, період з 19.05.2019 року по 04.03.2020 року, з 20.04.2020 року по 04.07.2021 року.

Вказує, що загальний строк відбутого покарання на час ухвалення оскаржуваної ухвали, складає 13 років 9 місяців, без урахування вищенаведених періодів, які необхідно зарахувати. Також зауважує, що відбуває покарання за злочин, який не скоював.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Згідно з приписами статті 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно достатті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог місцевим судом, належним чином, дотримано.

Відповідно до п.п. 2, 3, 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 82 КК України із змінами, внесеними згідно із Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини» № 2690-ІХ від 18.10.2022, невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. Покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання.

Як вбачається з матеріалів провадження вироком Овідопівського районного суду Одеської області від 27.07.2013 року, ОСОБА_8 засуджено за ч.2 ст.194, п.п.1,4,6,9,12,13 ч.2 ст.115 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі.

На даний час засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі в Державній установі "Коломійська виправна колонія (№41)", відбув більше 12 років покарання у виді позбавлення волі.

Отже, на даний час відсутні передуми для заміни покарання більш м`яким з довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк засудженого ОСОБА_8 у зв`язку з його передчасним поданням до суду, адже на час розгляду його клопотання останній не набув права на розгляд судом питання про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на строк від 15 до 20 років, оскільки відбув менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 зазначає про періоди попереднього ув`язнення, які повинні бути зараховані до строку відбування покарання.

Так, ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 серпня 2016 року зараховано в строк покарання засудженого вироком Овідопівського районного суду Одеської області від 27.07.2013 року ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 1.05.2012 року по 26.6.2013 року включно, та з 03.09.2014 року по 17.02.2015 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Колегія суддів звертає увагу, що враховуючі відбутий строк покарання та строк зарахований вищезазначеною ухвалою суду, на даний час ОСОБА_8 не відбув 15 років позбавлення волі, а тому питання про заміну покарання більш м`яким з довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк є передчасним.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно з правилами ч.ч. 3, 12, 13 ст. 154 КВК України стосовно засудженого, щодо якого відповідно до ст.ст. 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленого Кримінальним кодексом України строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Крім того, разом із поданням щодо можливості представлення засудженого до довічного позбавлення волі до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким адміністрація виправної колонії подає до суду висновок щодо ступеня виправлення засудженого до довічного позбавлення волі. Визначення ступеня виправлення засудженого до довічного позбавлення волі та складення висновку здійснюються за участю уповноваженого органу з питань пробації. Порядок та методика визначення ступеня виправлення засудженого до довічного позбавлення волі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері виконання кримінальних покарань. Основною метою подання висновку щодо ступеня виправлення засудженого до довічного позбавлення волі є забезпечення суду інформацією, що є необхідною для визначення можливості заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке та визначення в індивідуальному порядку строку позбавлення волі засудженому, стосовно якого вирішується зазначене питання.

Особа, засуджена до довічного позбавлення волі, додатково до подання щодо можливості представлення її до заміни покарання на більш м`яке у виді позбавлення волі на певний строк повинна подати індивідуальний план виправлення та ресоціалізації. Такий план має містити заходи, здійснення яких у період відбування більш м`якого покарання у виді позбавлення волі на певний строк дасть змогу засудженій особі усунути фактори, що можуть негативно впливати на утримання від вчинення повторного кримінального правопорушення, та факти, що свідчать про перспективи виправлення та ресоціалізації засудженої особи після звільнення. Форма індивідуального плану виправлення та ресоціалізації визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері виконання кримінальних покарань.

Виходячи з наведеного, колегія суду вважає, що суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну покарання більш м`яким з довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк. Ухвала суду є законною, а підстави для задоволення поданої апеляційної скарги відсутні.

Істотних порушень норм кримінального та кримінального процесуального закону при розгляді справи в суді, які були б підставою для скасування судового рішення не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.404,405,407,418,419 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 липня 2024 року про заміну довічного позбавлення волі на більш м`яке покарання, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді