Справа № 711/5500/21
Номер провадження 1-кп/711/106/24
Справа № 711/5500/21
Провадження № 1-кп/711/106/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2024 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження № 0000746 від 23.03.2021 по обвинуваченню:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Стеблів Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, громадянина України, освіта неповна вища, не одруженого, дітей не має, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , інвалідом, учасником бойових дій, депутатом не являється, раніше не судимого

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, освіта вища, не одруженого, дітей не має, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , інвалідом, учасником бойових дій, депутатом не являється, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:

14.03.2021, близько 23 год. 00 хв., ОСОБА_11 , 2000 р.н., спільно з ОСОБА_12 , 1998 р.н., перебуваючи в громадському місці, а саме біля входу до пивної ресторації «Ковбасофф» по АДРЕСА_3 , вчинили умисні дії, що грубо порушують громадський порядок та виражають явну неповагу до суспільства, які супроводжувались особливою зухвалістю і виразились в тому, що у вказаному місці та у вказаний час, вони з хуліганських спонукань, безпричинно, умисно побили ОСОБА_10 , 2001 р.н. Так ОСОБА_11 , ігноруючи існуючі в суспільстві загальноприйняті норми моралі та правила поведінки, підійшов до ОСОБА_10 спереду та безпричинно умисно наніс йому декілька ударів правою рукою та правою ногою в голову, яку той, нахилившись вперед, прикривав обома руками, в результаті чого заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: травми голови зі струсом головного мозку, забитої рани лобної ділянки, підапоневротичної гематоми потиличної ділянки голови, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 02-01/385 від 30.07.2021, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. В цей час ОСОБА_12 підійшов до ОСОБА_10 ззаду, схопив його руками за тулуб та тримав, після чого умисно кинув на тротуарну плитку, а коли потерпілий лежав без свідомості він умисно наніс йому ще два удари руками та один удар ногою по тулубу, чим завдав останньому побоїв.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_11 вчинив кримінальне правопорушення (злочини), передбачений ч.2 ст.296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб; та обвинувачений ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст.296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та надав суду покази, що того дня він з другом під`їхали до закладу «Пітбуль», де на той момент вже були їх друзі, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Він приїхав з ОСОБА_16 . Приблизно о 21.30 год. Посиділи там, відпочивали в 5-х. Викликали таксі, пішли до Колбасофф, бо таксі зупинилося там. Коли підійшли до таксі, таксист повідомив що не бажає їх везти всіх разом, і вони посадили туди ОСОБА_17 , після чого він почав викликати інше таксі біля Колбасоф. В цей час з Колбасофф вийшло 4 осіб - потерпілий, ОСОБА_18 , хлопець, дівчина ОСОБА_18 . Вони привіталися з ОСОБА_19 , і з усіма хлопцями, оскільки вони навчалися в медичній академії. Поки чекали таксі почався конфлікт, гучно говорили. ОСОБА_18 і ОСОБА_20 почали тікати вліво, він стояв спиною до дороги. Повернувшись направо побачив як ОСОБА_21 тримає позаду один хлопець Шафорост, і б`є рукою інший. Побіг допомагати ОСОБА_22 , почав тягти потерпілого ОСОБА_23 на себе, за тулуб обнявши. Як тільки ОСОБА_23 «відчепився» від ОСОБА_24 , він впав на нього, потім був без свідомості. Прийшовся удар від падіння. ОСОБА_19 почав надавати медичну допомогу ОСОБА_23 , щоб язик не западав. Після бійки йому завдано тілесні ушкодження, ушиб руки, розсічення над оком (права брова) після падіння напевно. Приходили з ОСОБА_24 в лікарню до потерпілого, щоб дізнатися як справи, можливо потрібно якась допомога. ОСОБА_23 сказав що йому допомога не потрібна.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та надав суду покази, що зустрівся з другом ОСОБА_15 . Перед цим завіз свою дівчину до одногрупниці, в центрі міста, виконати якісь завдання. З ОСОБА_15 йому потрібно було годину почекати свою дівчину, відпочивали в барі Пітбуль. У хлопців щось не вийшло викликати таксі. Його дівчина їхала на таксі, він попросив її його забрати під ЗАГСом. Коли він зі своєю дівчиною розмовляв по телефону, між хлопцями, які вийшли з ОСОБА_25 і почали розмовляти на підвищених тонах. Почалася перепалка, крики. З ним в барі були ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , і ОСОБА_28 . З Колбасофф вийшла група хлопців і дівчина, серед цієї компанія наче був потерпілий ОСОБА_23 . Причину бійки він не чув. Його штовхнули в спину, у нього випав телефон на проїзну частину, і сумка «бананка» також випала на проїжджу частину. Він тільки оборонявся, ударів нікому не завдавав, хаотично розмахував руками, коли його штовхнули в спину, хтось спереду (хлопець в чорній курточці) схопив за куртку його. Він хотів відбігти, бо раніше займався футболом є травма з ногами, випадають сустави, щоб не було проблем. Коли відпустив той що тягнув за капюшон, він вирвався. Побачив що хтось лежить на землі, це був ОСОБА_29 . Викликав швидку допомогу йому, ОСОБА_26 побіг через дорогу у Пітбуль по воду, бо там працювала його однокласниця, бо ОСОБА_25 був уже закритий. Дали ОСОБА_23 воду, посадили його. Одного разу зустрів потерпілого ОСОБА_23 випадково в коридорі лікарні Третьої лікарні, бо звертався в лікарню по своєму здоров`ю. В Обласну лікарню приходили з ОСОБА_27 , щоб провідати потерпілого ОСОБА_23 . В той день ОСОБА_23 ударів не наносив. Хуліганських дій ніяких не було. Умислу нанести потерпілому ОСОБА_23 тілесні ушкодження не було. Хотів уберегти себе і своє життя. Звертався за медичною допомогою після цього інциденту. Звертався до медичної експертизи, встановили легкий ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, характер трамви вискочив лікоть на правій руці.

Незважаючи на повне не визнання своєї вини обвинуваченими ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , вина останніх у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення повністю доводиться зібраними по справі доказами, які ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги.

В судовому засіданні допитаний потерпілий ОСОБА_10 , який надав суду покази, що 14 березня 2021 року о 15 год. поїхав у місто, хотів зустрітися з товаришами. Сів на маршрутку № 115 «Герониміка Червона Слобода», по дорозі до нього підсів ОСОБА_15 . Потім вони поїхали в Шашличний ряд. По дорозі він зателефонував ОСОБА_30 , який повідомив що підійде до них згодом. Трохи там посиділи, поїли, відпочили. Близько 18.30 год. поїхали до Дружби народів на таксі. Зустріли дівчину ОСОБА_15 ОСОБА_31 , зателефонували ОСОБА_32 і разом з ним до них прийшов приблизно о 19.00 год. ОСОБА_33 . Приблизно о 19.20 год. підійшли до Колбасофф, на перехресті побачили якусь бійку незрозумілу. Він був із ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 та ОСОБА_38 і побачили бійку. Зайшли до пивної ресторації і почали відпочивати. Десь о 22 год. від них пішли ОСОБА_39 і ОСОБА_33 , їх залишилося 4. Потім приблизно о 23-00 год. або о 00 год. вийшли з пивної резиденції, хотіли викликати таксі. Коло художнього музею побачили групу людей, де були знайомі з медичного коледжу. Вирішили підійти. Стояли спілкувались. Один із тієї компанії почав кричати, сваритися. Раптово він отримав удар у вісок. В пивній резиденції випив лише 1 пляшку пива. Горілку цього дня не вживав. Це та компанія, це ті люди які билися коли вони йшли до Колбасофф. Побачив - один з них був ОСОБА_24 , якого знає наглядно, оскільки разом навчаються в одній медичній академії. В їх компанії було 6 чи 7 чоловік. Він спілкувався з ОСОБА_40 , все було спокійно. Коли хлопець з їх компанії почав сваритися між собою. Повернувся в сторону конфлікту і відчув раптово удар в голову. Далі вже не пам`ятає, прокинувся в нейрохірургічному відділенні в гіпсу. Перевели до Обласної лікарні. Потім днів через 5 прийшли ОСОБА_41 і ОСОБА_13 вибачатися за побиття, принесли фрукти. Отримав тілесні ушкодження: перелом руки, забої обличчя та струс головного мозку. Свідки ОСОБА_42 та ОСОБА_15 розказали уже пізніше, що ОСОБА_27 тримав, а ОСОБА_24 завдавав ударів йому. Викликали поліцію інші особи. Швидка забрала його до лікарні, обставин не пам`ятає. Цивільний позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_43 , який показав, що того дня він був з друзями ОСОБА_44 , ОСОБА_40 , ОСОБА_45 на ОСОБА_46 . Викликали таксі щоб їхати додому, таксі не приїхало на їх замовлення на ОСОБА_46 , а приїхало на ОСОБА_25 . Підійшли до ОСОБА_25 де зустріли компанію ОСОБА_23 . Відбулася словесна перепалка. Один з їх компанії ОСОБА_18 , забрав ОСОБА_47 поговорити щось один на один. Говорили на повишених тонах. Він підійшов до них, заспокоював, бо вже приїхало таксі, хотіли їхати додому. ОСОБА_18 почав кричати хто ви такі, хотів штовхнути ОСОБА_48 , а задів його. Він його також відштовхнув, почалась бійка. ОСОБА_18 його штовхнув, він упав. Коли піднявся, то побачив що ОСОБА_23 лежить, закричав їм зупинитися, що ви робите, побіг на Пітбуль, там працювала його знайома, забрав воду, підбіг до ОСОБА_23 , начав поливати його водою, приводити до тями. З Колбасофф вийшла компанія ще хлопець чорний, ОСОБА_23 , ОСОБА_18 , дівчина, але точно не пам`ятає. До цього дня цих людей він не знав. ОСОБА_13 навчається разом з ОСОБА_23 в одному навчальному закладі. Компанія ОСОБА_23 підійшла до них, ОСОБА_18 попросив сигарету. ОСОБА_18 почав словесну перепалку з ОСОБА_16 . ОСОБА_24 , ОСОБА_27 , він, ОСОБА_28 стояли ближче до парковки машин, дороги. Потім ОСОБА_18 і ОСОБА_28 на пару метрів відійшли від них і між ними почалась бійка. Потерпілий ОСОБА_23 лежав, на ньому було трохи ОСОБА_49 йому допомагав привести його до тями. Хто вдарив ОСОБА_23 йому не відомо. Цього моменту він не бачив, бо був повернутий спиною до них.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_50 , який показав, що 14 березня 2021 року відпочивав зі своїм знайомими ОСОБА_51 , ОСОБА_35 , ОСОБА_18 ( ОСОБА_52 ) ОСОБА_38 в Колбасофф. Вийшли на двір їхати додому всі приблизно 10 год. вечора, побачили двох осіб, ще двоє підійшли до них. Один з них був ОСОБА_24 (знав його заочно бо навчався в медичному закладі), його впізнав потерпілий ОСОБА_23 , з ним ще було троє осіб. ОСОБА_53 у ОСОБА_27 була розбита брова. Вони підійшли до них запитати що трапилося. В ході бесіди почалася словесна перепалка, бо хтось попросив сигарету чи стіки від айкосу, яка потім переросла в бійку. ОСОБА_23 , ОСОБА_54 і він почали битися. Він бився з іншими хлопцями, вони були на розі вулиць біля Колбасофф та РАЦСом. Через деякий час закричав ОСОБА_54 , що ОСОБА_55 лежить на землі, там де він його і залишив. До цього цих людей не знав. Патлай навчається з ним в одному навчальному закладі. Він не бачив хто вдарив ОСОБА_56 і чому він був на землі, бо він був до них спиною. Не бачив щоб ОСОБА_55 з кимось починав битися, бо він був трохи далі від нього. Коли він підійшов до ОСОБА_55 , то він був без свідомості. У нього була розбита голова, крововиливи на обличчі. Його відразу забрала швидка, повезли в травматологію. Бачив його потім в гіпсу після бійки.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_57 , яка показала, що вона відпочивала в ОСОБА_25 з ОСОБА_15 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 . Близько 23 год. хлопці побачили знайомого ОСОБА_19 з яким навчалися в медичній академії, але на різних курсах і підійшли до них. ОСОБА_60 в яскравій куртці почав провокувати бійку, нахабно просив стіки для айкоса. Побачила як до ОСОБА_56 підійшли ОСОБА_19 та ОСОБА_61 (у нього була розсічена брова і футболка в крові). Потім вона підійшла до свого хлопця ОСОБА_15 , намагалася розборонити їх, повернулася, і ОСОБА_29 був вже без свідомості. Вона з ОСОБА_15 підішли до нього, ОСОБА_15 намагався надати ОСОБА_62 першу медичну допомогу, викликали швидку медичну допомогу. Шафорост був біля ОСОБА_25 , біля закладу. ОСОБА_23 також був біля закладу, трохи далі від ОСОБА_15 , ОСОБА_15 був на дорозі. ОСОБА_23 бився з ОСОБА_19 і з хлопцем з розбитою бровою. ОСОБА_55 не наносив нікому удари. ОСОБА_23 хтось завдав удару в область голови чи обличчя рукою (що було далі не бачила). ОСОБА_15 бився з хлопцями в чорній куртці і з хлопцем в яскравій куртці. Вона побігла до ОСОБА_15 . Коли повернулася до ОСОБА_56 , то ОСОБА_55 вже був без свідомості. ОСОБА_15 надавав першу медичну допомогу. ОСОБА_63 на слідчих діях впізнала за одягом, він був у світло сірих джинсах, білій футболці в крові, розстібнутій куртці, зачіска на дві сторони. ОСОБА_64 також впізнала за одягом, був у не довгій світлій зеленій куртці.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_65 , який показав, що того дня відпочивали з ОСОБА_51 , ОСОБА_34 , ОСОБА_66 в ОСОБА_67 . Коли закрився Колбасофф, близько 23 год. вони вишли з закладу і зустріли двох чоловіків ОСОБА_19 і ОСОБА_68 . Хтось з їх компанії впізнав ОСОБА_19 , бо вони навчалися в медичній академії. До них підійшов ще один хлопець в жовтій куртці. Почався конфлікт за стіки, почалася бійка. Він був поруч з ОСОБА_69 . ОСОБА_55 почав битися з ОСОБА_19 і ще одним хлопцем, намагався відтягнути хлопців від ОСОБА_23 . ОСОБА_18 бився з хлопцем в жовтій куртці і ще з одним. Він намагався відштовхнути від ОСОБА_56 , наче це був ОСОБА_19 . На декілька хвилин відвернувся і вже ОСОБА_19 був на землі. Хтось викликав швидку, поліцію, він не знає хто. Коли вони підійшли до ОСОБА_19 і ОСОБА_68 , у ОСОБА_68 була розбита брова.

В судовому засіданні досліджені письмові докази, що ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги, а саме:

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 14.03.2021 року від ОСОБА_70 , згідно якого 14 березня 2021 року о 23.00 год. за адресою: АДРЕСА_4 , з друзями відпочивав у пивній ресторації «Колбасофф», вийшовши, почалася словесна суперечка з невідомими йому чотирма особами, як переросла в бійку, внаслідок чого йому та його товаришу ОСОБА_10 було завдано тілесних ушкоджень (т. 1 а.с. 153);

- протокол огляду місця події від 15.03.2021 року з таблицею зображень до нього, згідно якого обєктом огляду єділянка місцевості за адресою: АДРЕСА_3 , а саме перед входом до закладу «Колбасофф». На відстані близько 4-х метрів від вхідних дверей на тротуарній плитці наявна калюжа речовини бурого кольору, неподалік якої на тротуарній плитці знаходяться дві пластикові пляшки об`ємом 1 л. та 1.5л., які вилучені та упаковані до сейф-пакету. Також у ході огляду вилучено 1 змив речовини бурого кольору, який упаковано до паперового конверту (т. 1 а.с.154-163);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімкам свідку ОСОБА_71 від 28.03.2021 з довідкою до нього, згідно якого ОСОБА_72 впізнав особу № 3, яка вчинила бійку разом з ОСОБА_19 . Згідно довідки на фотознімку № 3 зображений ОСОБА_11 (т. 1 а.с. 164-165);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімкам свідку ОСОБА_71 від 28.03.2021 року з довідкою до нього, згідно якого ОСОБА_72 впізнав особу № 4, яка перебувала з ОСОБА_19 під час вчинення ними хуліганських дій. Згідно довідки на фотознімку № 4 зображений ОСОБА_12 (т. 1 а.с. 166-167);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімкам свідку ОСОБА_73 від 28.03.2021 року з довідкою до нього, згідно якого ОСОБА_74 впізнав особу № 4 на ім`я ОСОБА_19 , який наносив удари ногами по голові ОСОБА_75 . Згідно довідки на фотознімку № 4 зображений ОСОБА_11 (т. 1 а.с. 168-169);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімкам свідку ОСОБА_73 від 28.03.2021 року з довідкою до нього, згідно якого ОСОБА_74 впізнав особу під № 3 яка перебувала в компанії з ОСОБА_19 під час вчинення ним хуліганських дій. Згідно довідки на фотознімку № 3 зображений ОСОБА_12 (т. 1 а.с. 170-171);

- протокол проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_10 від 17.05.2021 року з таблицею зображень до нього, згідно якого на пропозицію слідчого потерпілий ОСОБА_10 розповів про обставини подій, що сталися та показав, що 14 березня 2021 року під час того як він з друзями заходив до «Колбасофф» побачив бійку між двома хлопцями. Потім близько 23 год. вийшовши з « ОСОБА_25 » побачив, що була компанія з 5-6 чоловік поблизу таксі. В ході спілкування з тією компанією потерпілий ОСОБА_10 отримав один удар кулаком руки в скроневу ділянку голови, після якого він втратив свідомість та прийшов до тями наступного дня в лікарні (т. 1 а.с. 172-177);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімкам потерпілому ОСОБА_10 від 17.05.2021 року з довідкою до нього, згідно якого ОСОБА_10 впізнав на фото № 1 за рисами обличчя та формою зачіски особу. Згідно довідки на фотознімку № 1 зображений ОСОБА_11 (т.1 а.с. 178-180);

- висновок експерта № 02-01/385 від 30.07.2021 року, згідно якого у ОСОБА_10 згідно даних наданих на судово-медичну експертизу медичних документів, мали місце ушкодження: травма голови зі струсом головного мозку, забитою раною лобної ділянки, підапоневротичною гематомою потиличної ділянки голови.

Вказані ушкодження виникли від дії тупого (тупих) предмету (предметів), по давності виникнення можуть відповідати часу вказаному в постанові про призначення експертизи та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Вказаний в заключному клінічному діагнозі перелом променевої кістки правого передпліччя, згідно висновку рентгенолога по давності виникнення не відповідає часу виникнення попередньо вказаних тілесних ушкоджень та носить ознаки застарілого, і тому не підлягає оцінці за ступенем тяжкості (т. 1 а.с. 181-182);

- протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_76 від 18.06.2021 року з таблицею зображень до нього, в ході якого свідок ОСОБА_74 відтворив механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 14.03.2021 року поблизу закладу «Колбасофф», а саме показав як особа на ім`я ОСОБА_19 нанесла удар ногою в область голови потерпілого, що зафіксовано на фотознімку (т. 1 а.с. 183-184)

- висновок експерта № 02-01/641 від 05.08.2021 року, згідно якого у ОСОБА_10 згідно висновку експерта № 02-01/385 від 30.07.2021 року, мали місце ушкодження: травма голови зі струсом головного мозку, забитою раною лобної ділянки, підапоневротичною гематомою потиличної ділянки голови.

Вказані ушкодження виникли від дії тупого (тупих) предмету (предметів), по давності виникнення можуть відповідати часу вказаному в постанові про призначення експертизи та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Для відповіді на третє питання постанови немає судово-медичних даних.

Виявлені у ОСОБА_10 тілесні ушкодження, не характерні для тих, які виникають внаслідок падання з положення стоячи з наданням тілу прискорення чи без такого, у тому числі з наступним ударом об тверду поверхню.

У ОСОБА_10 тілесних у ушкоджень, які б свідчили про можливий самозахист не виявлено.

Виявлені у ОСОБА_10 тілесні ушкодження, не є небезпечними для життя як в момент нанесення, так і в своєму клінічному протіканні.

Травма голови зі струсом головного мозку, забитою раною лобної ділянки, у ОСОБА_10 могла виникнути за обставин, на які вказав ОСОБА_74 в протоколі проведення слідчого експерименту від 18.06.2021 року. Підапоневротична гематома потиличної ділянки голови не могла виникнути за обставин, на які вказав ОСОБА_74 в протоколі проведення слідчого експерименту від 18.06.2021 року.

Вказаний у заключному клінічному діагнозі перелом променевої кістки правого передпліччя, згідно висновку рентгенолога по давності виникнення не відповідає часу виникнення попередньо вказаних тілесних ушкоджень та носить ознаки застарілого, і тому не підлягає оцінці за ступенем тяжкості (т. 1 а.с. 185-186);

- протокол огляду предметів (відеозаписів) від 10.08.2021 року з таблицею зображень та оптичними дисками до нього, а саме трьох DVD-RW дисків, з нагрудних боді-камер працівників поліції (т. 1 а.с. 187-192);

- протокол огляду предметів (відеозаписів) від 18.08.2021 року з таблицею зображень та оптичним диском до нього, на якому наявний відеозапис за допомогою мобільного телефону (т. 1 а.с. 195-199);

- протокол огляду предметів від 19.08.2021 з додатком до нього, а саме медичної карти стаціонарного хворого № 3223 з КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД» на ім`я ОСОБА_10 травматологічного відділення (т. 1 а.с. 200-204);

- протокол огляду предметів від 19.08.2021 року з додатком до нього, а саме медичної карти стаціонарного хворого № 1956 з КНП «Черкаська обласна лікарня ЧОР» на ім`я ОСОБА_10 нейрохірургічного відділення (т. 1 а.с. 206-209);

- протокол додаткового огляду предметів (відеозаписів) за участю свідка ОСОБА_76 від 20.08.2021 року з таблицею зображень до нього (т. 1 а.с. 211-214);

- протокол додаткового огляду предметів (відеозаписів) за участю свідка ОСОБА_77 від 26.08.2021 з таблицею зображень до нього (т. 1 а.с. 215-216);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімкам свідку ОСОБА_77 від 26.08.2021 року з довідкою до нього, згідно якого свідок ОСОБА_77 впізнав на фото № 2 особу, яка була з розбитою бровою та вчинила хуліганські дії. Згідно довідки на фотознімку № 2 зображений ОСОБА_12 (т. 1 а.с. 217-218);

- дані, які характеризують ОСОБА_11 :

Згідно довідки КНП «Корсунь-Шевченківська багатопрофільна лікарня» ОСОБА_11 за психіатричною та наркологічною допомогою не звертався.

Згідно довідки-характеристики за час проживання в селищі Стеблів громадянин ОСОБА_11 зарекомендував себе з позитивної сторони, порушень громадського порядку не спостерігалося, спиртними напоями не зловживає. Нарікань та скарг від сусідів та односельців до селищної ради не надходило (т. 1 а.с. 220-224);

-дані, які характеризують ОСОБА_12 :

Згідно довідки КНП «ЧОПНД» ОСОБА_12 під наглядом лікаря-психіатра не перебуває.

Згідно довідки-характеристики ОСОБА_12 зарекомендував себе з посередньої сторони. Громадський порядок не порушує, з сусідами підтримує добрі відносини, спиртними напоями не зловживає (т. 1 а.с. 225-229).

В судовому засіданні оглянуті відеозаписи з місця події, які зафіксовані на диски DVD-R та які визнані речовими доказами у справі.

Судом досліджені характеризуючі данні обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_11 .

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_12 в скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та обвинуваченого ОСОБА_11 в скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом. У суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань потерпілого, свідків, оскільки ці покази підтверджені дослідженими безпосередньо в судовому засіданні іншими доказами.

Твердження обвинувачених надані в судовому засіданні про те, що потерпілий спровокував конфлікт, суд оцінює критично та розцінює їх як обраний ними спосіб захисту від пред`явленого їм обвинувачення, так як їх покази в цій частині повністю спростовуються дослідженими судом доказами, які не викликають сумнівів у суду, оскільки вони в своїй сукупності доповнюють один одного та підтверджують пред`явлене обвинувачення. Факт хуліганських дій та завдання тілесних ушкоджень потерпілому зафіксований на відеокамери та при перегляду яких встановлено, що ОСОБА_11 , підійшов до ОСОБА_10 спереду та безпричинно умисно наніс йому декілька ударів правою рукою та правою ногою в голову, яку той, нахилившись вперед, прикривав обома руками. В цей час ОСОБА_12 підійшов до ОСОБА_10 ззаду, схопив його руками за тулуб та тримав, після чого умисно кинув на тротуарну плитку, а коли потерпілий лежав без свідомості він умисно наніс йому ще два удари руками та один удар ногою по тулубу, чим завдав останньому побоїв.

Дії обвинуваченого ОСОБА_12 суд кваліфікує за ч.2. ст.296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_11 суд кваліфікує за ч.2. ст.296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_11 суд, згідно з вимогами ст.ст.65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

При цьому, загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, відповідно до якої, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Системне тлумачення цих правових норм дозволяє дійти висновку, що питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання як такого, що включає не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому, з огляду на положення ст. 75 КК України, законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання як виправлення засудженого, передбачивши, що при призначенні низки покарань, у тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, при цьому суд має врахувати не тільки тяжкість злочину, особу винного, але й інші обставини справи.

Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Таким чином, у частині другій статті 65 КК України встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Суд вважає, що такий же принцип застосовується і при вирішенні питання про порядок відбування покарання, зокрема, про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжуються покарання обвинуваченого ОСОБА_11 судом не встановлено.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжуються покарання обвинуваченого ОСОБА_12 судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_12 відповідно до ст.65 КК України суд враховує: суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, який згідно ст.12 КК України, є нетяжким злочином; характеризується по місцю проживання посередньо; його відношення до скоєного; відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжує покарання; те, що не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, раніше не судимий, поведінку обвинуваченого після скоєння злочину, і на підставі викладеного суд вважає за можливе призначити ОСОБА_12 покарання не пов`язаного з реальним позбавленням волі на підставі ст.75 КК України.

Суд не застосовує до обвинуваченого ОСОБА_12 положення ст. 69 КК України, оскільки відсутні декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину підсудним, щоб дало можливість суду призначити йому основне покарання нижче від найнижчої межі або перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, на підставі ст.69 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 відповідно до ст.65 КК України суд враховує: суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, який згідно ст.12 КК України, є нетяжким злочином; характеризується по місцю проживання позитивно; його відношення до скоєного; відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання; те, що не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра; раніше не судимий; поведінку обвинуваченого після скоєння злочину, і на підставі викладеного суд вважає за можливе призначити ОСОБА_11 покарання не пов`язаного з реальним позбавленням волі на підставі ст.75 КК України.

Суд не застосовує до обвинуваченого ОСОБА_11 положення ст. 69 КК України, оскільки відсутні декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів підсудним, щоб дало можливість суду призначити йому основне покарання нижче від найнижчої межі або перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, на підставі ст.69 КК України.

Суд вважає вказане покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , та попередження вчинення ними нових злочинів, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання обвинуваченим, на думку суду, буде відповідати принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, який передбачений Європейською конвенцією захисту прав людини і основоположних свобод та відповідатиме їх особі.

Цивільний позов ОСОБА_10 до відповідачів ОСОБА_12 ОСОБА_11 про стягнення моральної шкоди, суд вирішує відповідно до вимог ст.ст.128, 129 КПК України. Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

За приписами ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з вимогами ст. 177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

За приписами статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Частиною 1 статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до роз`яснень, наданих в п. 5 постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають:

наявність такої шкоди;

протиправність діяння її заподіювача;

наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні.

Згідно з п. 7 зазначеної постанови заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди» із змінами внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», зазначено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості.

Так, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Зокрема, в рішенні ЄСПЛ від 28.05.1985р. у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі», зазначається, що «з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте розумно припустити, що особи, які зіткнулися з проблемами можуть зазнати страждань і тривоги». Звідси випливає, що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути як таке розумне припущення про природність їх виникнення за подібних обставин.

Суд також враховує рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ромашов проти України" від 27.07.2004 року і вважає, що завдана позивачу моральна шкода не може бути виправлена лише шляхом Констатації Судом факту порушення.

Зокрема, суд констатує, що моральну шкоду не можна компенсувати у повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв визначення розміру душевного болю. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною реальним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Судом установлено, що внаслідок вчинення ОСОБА_11 та ОСОБА_12 кримінального правопорушення, позивачу дійсно були завдані моральні (душевні) страждання, які викликані завданням тілесних ушкоджень, у зв`язку з чим порушився його звичайний і нормальний спосіб життя, він відчув і відчуває сильні душевні страждання через неправомірні, умисні, хуліганській дії відповідачів.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги стосовно відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Визначаючи розмір моральної шкоди спричиненої позивачу, суд виходить із наступних обставин. Враховуючи обсяг та глибину, спричинених фізичних та душевних страждань позивачу, суд дійшов висновку, що справедливим може бути визначено розмір відшкодування ОСОБА_11 та ОСОБА_12 моральної шкоди у сумі 40000 гривень з кожного.

Саме такий розмір моральної шкоди, на думку суду, відповідатиме засадам розумності, виваженості та справедливості і конкретним обставинам справи.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_12 та ОСОБА_11 не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 373-374,615 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_11 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити йому покарання:

за ч.2 ст.296 КК України - у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Визнати ОСОБА_12 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_12 від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_12 та ОСОБА_11 не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_10 про стягнення з ОСОБА_12 , ОСОБА_11 завданої моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_10 - 40 000 гривень компенсацію за завдану моральну шкоду.

Стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_10 - 40 000 гривень компенсацію за завдану моральну шкоду.

Речові докази: змив речовини бурого кольору - передано до камери схову речових доказів Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області знищити після вступу вироку в законну силу;

Медична карта стаціонарного хворого № 3223 на ім`я ОСОБА_10 - передана на зберігання в архів КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги Черкаської міської ради» - залишити за належністю;

Медична карта стаціонарного хворого № 1956 на ім`я ОСОБА_10 - передана на зберігання в архів КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» - залишити за належністю;

Відеозаписи реєстраторів працівників поліції залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У відповідності до ч.15 ст.615 КПК України, в умовах воєнного стану, судом проголошено резолютивна частина вироку після складання та підписання повного тексту. Повний текст вироку вручається учасникам судового провадження в день його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1