Справа № 334/9394/24
Номер провадження № 1-кс/334/3031/24
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

20 листопада 2024 року

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника: адвоката ОСОБА_6 , розглянувши внесене у кримінальному провадженні № 0003477 від 20.04.2024 року клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Одеса, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не одружений, військовослужбовець - номер обслуги протитанкового взводу 3-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

20.11.2024 року слідчий СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене Керівником Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0003477 від 20.04.2024 року за ознаками ч.5 ст.407 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він, проходячи військову службу за мобілізацією, перебуваючи на посаді номера обслуги протитанкового взводу 3-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , 31 серпня 2023 року самовільно залишив місце служби - місце дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 поблизу населеного пункту АДРЕСА_2 , після чого свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця несення служби не приймав, про своє місцезнаходження командуванню і в органи військового управління не повідомляв до 30 вересня 2023 року, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, а саме у самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем без поважних причин тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

01.11.2024 року о 14:50 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, а саме нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в у мовах воєнного стану.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, підтверджуються: протоколами допитів свідків та актом службового розслідування, проведеного посадовими особами військової частини НОМЕР_1 за фактом самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_5 , а також іншими матеріалами кримінального провадження, які як самі по собі, так і в сукупності з іншими доказами містять відомості як доказ факту та обставин вчинення ОСОБА_5 , кримінального правопорушення.

В ході досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за який передбачено у вигляді позбавлені волі від п`яти до десяти років, існує ризик, що підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 не має стійких соціальних зв`язків та не має офіційного джерела доходу, що може сприяти нез`явленню останнього за викликом слідчого, прокурора та суду;

2) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні: орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_5 в подальшому може як у спосіб погроз, так і реально незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки останні проходять службу в одній військовій частині з підозрюваним. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідка залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст.23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно ч.4 ст.95 КПК України. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом;

3) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки підозрюваний вчиняючи злочин, в умовах воєнного стану, фактично відмовився виконувати завдання, що тягне за собою перекладення його обов`язків на інших військовослужбовців, збільшення навантаження на них та посилення загрози їхньому життю. Такі дії ОСОБА_5 вже є опосередкованим посяганням на життя та здоров`я інших військовослужбовців та фактичним висловленням байдужості до їх безпеки на користь власного страху. З огляду на це, а також те, що підозрюваному загрожує покарання до 10 років позбавлення волі, з метою ухилення від покарання у разі визнання його винним або від кримінального переслідування існує реальна можливість продовження вчинення останнім злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Відповідно ч.8 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід тримання під вартою.

Неможливість покладення на підозрюваного обов`язків без застосування запобіжного заходу пов`язана з тим, що вказаний спосіб застосування заходу забезпечення і не може бути застосований до особи, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного із порушенням Присяги військовослужбовця Збройних Сил України.

Крім того, перебування поза межами тримання під вартою ОСОБА_5 , як особи, що не має підстав для звільнення з військової служби, останній зобов`язаний буде повернутися до підрозділу, в якому він проходить службу, тобто до місця, де також проходять службу свідки, що беззаперечно створить умови для здійснення тиску на них.

Зауважив, що підозрюваний проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із чим неможливо ефективно забезпечити необхідну міру контролю за поведінкою підозрюваного, що дасть останньому можливість переховуватись від правосуддя, наддасть останньому можливість переховуватись від суду.

За таких обставин покладення обов`язків без застосування запобіжного заходу не може запобігти цим ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваногосвідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування.

З огляду на те, що органом досудового розслідування доведено та підтверджено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України: ОСОБА_5 має можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може здійснити вплив на свідків, тому що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для обвинуваченого у цьому випадку можуть бути признаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання, а також беручи до уваги вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, його вік, посаду, репутацію, стан здоров`я, майновий стан та інші обставини, приймаючи до уваги особливу суспільну небезпеку протиправних дій ОСОБА_5 для запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є застосування щодо нього запобіжного заходу - тримання під вартою як до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

В свою чергу, в умовах воєнного стану на території України, з метою належного покарання осіб, які вчинили тяжкі та особливо тяжкі злочини, такий підхід національних судів щодо застосування виключного виду запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не допустить негативного впливу на обороноздатність держави в умовах воєнного стану, підриву авторитету, бойової готовності та боєздатності підрозділу Збройних Сил України та не створить в очах військовослужбовців уяву безкарності та свавілля.

Враховуючи дані про особу ОСОБА_5 , його майновий стан, а також те, що поведінка підозрюваного спрямована на завдання шкоди авторитету правоохоронних органів та ЗСУ в цілому, з огляду на військову загрозу державі Україна з боку російської федерації, та те, що існує суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства визначення застави як альтернативного запобіжного заходу є недоцільним.

Прохає застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» строком на 60 днівбез визначення розміру застави; у разі визначення розміру застави, встановити її розмір - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; у разі внесення підозрюваним застави, визначити необхідність виконання підозрюваним ОСОБА_5 наступних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання (місця дислокації підрозділу) та/або місця роботи (несення військової служби); утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину.

У судовому засіданні слідчий та прокурор прохали задовольнити клопотання, так як застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім того, згідно ч.8 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються за ст.407 КК України, застосовується виключно запобіжний захід тримання під вартою.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що він був на лікуванні в лікарні Амосова у Києві, куди його направили, він не зміг додзвонитися до свого командира, після лікування йому дали місяць на реабілітацію, його захисник: адвокат ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення клопотання, прохала відмовити у задоволенні клопотання, щоб він мав можливість пройти ВЛК та курс лікування, вважає підозру необґрунтованою, ризик впливу на свідків не підтверджений.

Вислухавши пояснення підозрюваного та його захисника, доводи прокурора та слідчого щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, дослідивши подані матеріали, дослідивши наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, цим самим перешкоджати встановленню істини по справі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою з наступних підстав.

Згідно ч.8 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що особа може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Положеннями ст.178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Слідчим суддею встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу відповідно ч.2 ст.177 КПК України ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, повідомлення про яке вручено останньому 01.11.2024 року.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України - нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в у мовах воєнного стану, санкцією якої передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, яке відповідно ст.12 КК України є тяжким злочином.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: витягом з ЄРДР № 0003477 від 20.04.2024 року за ч.5 ст.407 КК України; протоколами допитів свідків та актом службового розслідування, проведеного посадовими особами військової частини НОМЕР_1 за фактом самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_5 , а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Слідчий суддя доходить висновку, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурором доведено всі обставини, передбачені п.1-3 ч.1 ст.194 КПК України, а сама: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення ч.5 ст.407 КК України; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Крім того, слідчий суддя враховує вимоги ч.8 ст.176 КПК України, згідно якої під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід тримання під вартою, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 є військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 та підозрюється у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

При цьому слідчий суддя оцінює всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, визначені ст.178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, стан його здоров`я, характеризуючи дані: відомості про працевлаштування відсутні, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не одружений, є військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимий.

На думку слідчого судді, вказані обставини є підтвердженням того, що підозрюваний в подальшому може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Усі ці обставини, з врахуванням вимог ч.8 ст.176 КПК України, дають обґрунтовані підстави вважати про недоцільність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Крім того, відповідно ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб складає: з 1 січня - 3028 грн.

А тому слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 необхідно визначити розмір застави, передбачений п.2 ч.5 ст.182 КПК України, в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 грн., з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, що достатньою мірою гарантуватиме виконання процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182-184, 196, 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0003477 від 20.04.2024 року за ознаками ч.5 ст.407 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0003477 від 20.04.2024 року за ознаками ч.5 ст.407 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, а саме до 01 січня 2025 року включно.

Для утримання підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає направленню до ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у кримінальному провадженні № 0003477 від 20.04.2024 року за ознаками ч.5 ст.407 КК України в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 грн., яка може бути внесена як підозрюваним так і іншими фізичними чи юридичними особами.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання (місця дислокації підрозділу) та/або місця роботи (несення військової служби);

3) утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину.

Копію ухвали надати підозрюваному після її проголошення.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 20.11.2024 року о 16:00.

Слідчий суддя: ОСОБА_1