Справа № 487/3749/23
Провадження № 1-кп/487/370/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2024 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000099 від 29.03.2023 року щодо:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець Миколаєва, є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками складу суспільно-небезпечного характеру передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурор -ОСОБА_4 , законний представник -ОСОБА_3 , захисник -ОСОБА_5 , особа -ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

В провадженні суду знаходиться клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, відносно ОСОБА_3 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме 27.03.2023 року, близько 04:00 ОСОБА_3 перебуваючи за адресою: м. Миколаїв, вул. Генерала Карпенка 53 Г, АЗС « ІНФОРМАЦІЯ_2 », під`їхавши на власному автомобілі марки «FORD EDGE» червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 до паливороздатної колонки №4, біля якої на той момент нікого не було та самостійно вставив у бензобак своєї машини пістолет, що здійснює роздачу топлива, після чого зайшов до приміщення АЗС « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де за касою перебувала оператор ОСОБА_6 та ОСОБА_3 здійснив замовлення на придбання палива бензину А95 до повного баку. Оператор запропонував скористатись ОСОБА_3 програмою лояльності ОККО, після чого ОСОБА_3 ввів на комп`ютері номер НОМЕР_2 , оформлений на його ім`я, після оператор ОСОБА_6 почала роздачу бензину А95 до паливнороздатної колонки №4, де перебував автомобіль марки «FORD EDGE» червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 . В подальшому ОСОБА_3 повідомив оператора, що бажає розрахуватися банківською картою, та запитав в оператора, чи здійснюється на даний момент подача бензину до паливнороздатної колонки №4, на що оператор повідомила, що автомобіль майже повністю заправлений, після чого ОСОБА_7 повідомив оператору, що йому потрібно підійти до його автомобіля для того щоб взяти там банківську карту для розрахунку за паливо, а потім повернеться та розрахується за придбаний бензин, але після того як ОСОБА_3 покинув приміщення АЗС «ОККО-ДРАЙВ» з метою розрахунку за придбане паливо до АЗС так і не повернувся. Так, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 », ОСОБА_3 під приводом покупки пального, заправив належний йому автомобіль пальним, та не розплатившись за пальне покинув АЗС «ОККО-ДРАЙВ» чим спричинив матеріальний збиток в сумі 2241,23 гривень.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

У судовому засіданні захисник заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з тим, що 09.08.2024 набрав чинності Закон України, яким крадіжки на суму, що не перевищують 3028,00 грн., віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

ОСОБА_3 наполягав на клопотанні та дав свою згоду на закриття кримінального провадження.

Законний представник ОСОБА_3 підтримала вказане клопотання.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти закриття провадження у справі у зв`язку з декриміналізацією закону.

Представником потерпілої сторони до суду надано заяву про розгляд справи без їх участі.

Судом роз`яснено, що вказана підстава для закриття провадження у справі є нереабілітуючою, тому обвинувачена має право на продовження судового розгляду у загальному порядку.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028,00 грн.) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Тобто, з 09.08.2024 змінився «розмір крадіжки», який визначає кримінальну відповідальність за такі дії (станом на день вчинення кримінального правопорушення 21.05.2024 для кримінальної відповідальності вартість викраденого майна мала перевищувати 3028,00 грн.).

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Як зазначалось вище, згідно з клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 інкримінується як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) товару загальною вартістю 2241,23 грн. і такі дії кваліфікувались на ч.1 ст.190 КК України.

Пунктом 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Суд вважає, що оскільки Законом №3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за шахрайство, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження за п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 4 ст. 284, ст.ст. 372, 615 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Провадження за клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000099 від 29.03.2023 року щодо ОСОБА_3 за ч.1 ст.190 КК України закрити згідно п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Процесуальні витрати віднести на рахунок Держави.

Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва, шляхом подачі апеляції протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1