Зіньківський районний суд Полтавській області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/1944/24
Номер провадження 1-кс/530/509/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2024 р. слідчий суддя Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , cекретаря ОСОБА_2 , розглянувши в м. Зіньків Полтавської області скаргу ОСОБА_3 на незаконні дії працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 адреса місця розташування АДРЕСА_1 щодо незаконного утримання його сина ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Зіньківського районного суду Полтавської області надійшла для розгляду скарга ОСОБА_3 на незаконні дії працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 адреса місця розташування АДРЕСА_1 щодо незаконного утримання його сина ОСОБА_4 .

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу справи, дана справа передана на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 ..

Із скарги вбачається, що скаржник ОСОБА_3 просить зобов`язати відповідальну особу (начальника) ІНФОРМАЦІЯ_1 адреса місця розташування: АДРЕСА_1 негайно звільнити громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_2 .

В судове засідання скаржник ОСОБА_3 не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Слідчий суддя, зачитавши скаргу, та дослідивши наявні матеріали справи, приходить до висновку:

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В судовому засіданні було встановлено, що 10.09 2024 року перебуваючи в місті Полтава ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації/ проживання АДРЕСА_2 , який є сином скаржника ОСОБА_3 був зупинений двома невідомими особами один в піксельній формі без знаків розпізнання, другий в формі працівника поліції, працівник поліції не представився, діяв всупереч 4.1,3 ст. 18 ЗУ «Про національну поліцію», зловживаючи своїм службовим положенням, наказав сісти до автотранспортного засобу з написом поліція марки Сітроен Сідан, з метою доставки до ІНФОРМАЦІЯ_1 розташованого за адреса АДРЕСА_1 для з`ясування обставин, чому він перебуває в базі розшук. Після доставки до ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 надали направлення для проходження ВЛК, від проходження ВЛК він відмовився, так як доставлений він для з`ясування обставин своєчасного оновлення даних в реєстрі військовозобов`язаних, а не проходження ВЛК. На нього негайно було складено протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ст.210-1 КУпАП, відправлено до казарми, зі слів особи в піксельній формі без знаків розрізнення « для переосмислення своєї поведінки», постійно чиниться моральний та психологічний тиск з боку працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 , вже 24 години ОСОБА_4 незаконно позбавлений волі працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок чого порушене його право та право скаржника , як батька (інваліда другої групи (сахарний діабет) за яким ОСОБА_4 здійснює догляд ) знати про причину та підстави затримання, передбачене п.2 ч.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.206,278 КПК України. Про викрадення сина ОСОБА_4 скаржник звернувся до працівників поліції.

Згідно норм кримінального процесуального законодавства службові (посадові) особи ТЦК не є уповноваженими службовими особами, яким надано право на здійснення затримання особи та її подальше утримання.

Положеннями ст.ст. 38 Конституції України встановлено засади верховенства права.

Так, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Згідно зі ст 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі і в порядку встановлених законом.

Відповідно до ч.4 ст.5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання.

Статтею 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що кожний, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, були порушені, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У відповідності до ч.3 ст.22 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Згідно норм кримінального процесуального законодавства службові (посадові) особи ІНФОРМАЦІЯ_1 не є уповноваженими службовими особами, яким надано право на здійснення затримання особи та її подальше утримання.

Відповідно до ч.ч.2-5 ст.206 КПК якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Як встановлено в ході розгляду даної скарги, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 без його на то волі, з 10.09.2024 року утримується працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 ( юридична адреса АДРЕСА_1 ).

Стосовно посилання працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо призову ОСОБА_4 на військову службу та направлення для проходження ВЛК, від проходження ВЛК він відмовився, та в подальшому для направлення його до військової частини то дані доводи належними доказами не підтверджено, як і підстави перебування ОСОБА_4 в казармі.

Враховуючи встановлені обставини, приходжу до висновку, що скарга ОСОБА_3 на незаконні дії працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 адреса місця розташування АДРЕСА_1 щодо незаконного утримання його сина

ОСОБА_4 , підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 206 КПК України , слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на незаконні дії працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 адреса місця розташування АДРЕСА_1 щодо незаконного утримання його сина ОСОБА_4 - задоволити.

Зобов`язати відповідальну особу (начальника) ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця розташування: АДРЕСА_1 негайно звільнити громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ідентифікаційний код НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1