УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 263/7769/14-к

Провадження № 1-в/201/104/2024

11 вересня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська клопотання першого заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури Донецької області про заміну покарання відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Маріуполя Донецької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від. 19.08.2014 року, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Маріупольська окружна прокуратура Донецької області звернулася до суду з клопотанням про заміну покарання засудженому ОСОБА_3 у виді 3 місяців 15 днів арешту, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від. 19.08.2014 року на покарання у вигляді громадських робіт строком 240 годин, з тих підстав, що 28 березня 2024 року набув чинності Закон України від 23 серпня 2023 року №3342-IX «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань».

Санкцією ч. 1 ст. 185 КК України (в редакції Закону № 3342-ІХ від 23 серпня 2023) передбачено такі види покарання: штраф від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; громадські роботи на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин; виправні роботи на строк до двох років; пробаційний нагляд на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк.

Законом 3342-ІХ також доповнено пунктом 23 Розділ ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» КК України, відповідно до якого з дня набрання чинності Законом засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, невідбута частина покарання має бути замінена на інший вид покарання відповідно до ст. 72 КК України.

Таким чином, оскільки на виконанні у Маріупольському РУП ГУНІІ в Донецькій області перебуває справа відносно ОСОБА_3 , якого вироком Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19.08.2014 визнано винним за ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 3 місяців 15 днів арешту і на підставі розпорядження Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 05.10.2015 ОСОБА_3 оголошено у розшук у зв`язку з ухиленням від відбування покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19.08.2014, клопотання підлягає задоволенню.

Суд, дослідивши клопотання, заслухавши думку прокурора, приходить до наступного висновку.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб та у подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжувався Указами Президента України, із затвердженням відповідними законами України, який триває по теперішній час.

Згідно з Переліком територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій, або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), станом на 14.07.2022, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №75 від 25.04.2022 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.04.2022 за № 453/37789, місто Маріуполь перебуває на території тимчасово непідконтрольній Україні через його окупацію під час військової агресії російською федерацією.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 1/0/9-22 від 06.03.2022 через неможливість судами здійснювати судочинство під час воєнного стану, керуючись ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», змінено територіальну підсудність судових справ Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області за Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська.

Відповідно до КПК України, відсутні спеціальні норми про порядок заміни покарання у випадках скороченням категорій осіб, до яких може бути застосовано покарання, яке раніше вже було закріплене у кримінальному законодавстві.

Разом з цим, п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України містить положення про те, що під час виконання вироків суд має право вирішувати інші питання про різні сумніви й суперечності, що виникають при виконанні вироку.

З огляду на приписи п. 10 та 14 ч. 1 ст. КПК України можна дійти висновку, що суд має право вирішувати питання про заміну покарання у виді арешту, яке належить до питань, пов`язаних із виконанням вироку, порядок вирішення яких регламентовано ст. 539 КПК України. відповідно до якої питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Відповідне клопотання (подання) подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

19.08.2014 року вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_5 було засудженого за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 місяців арешту. На підставі ст. 71 КК України, шляхом повного складання покарання, призначеного за цим вироком та покарання призначеного за вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15.11.2023, за правилами складання покарань, передбачених ст. 72 К України, визначено остаточне покарання у виді 3 місяців 15 днів арешту.

Відповідно до довідки УІАП ГУНП в Донецькій області, ОСОБА_3 оголошений у розшук 19.08.2015 у зв`язку із ухиленням від виконання вироку.

28 березня 2024 року набув чинності Закон України від 23 серпня 2023 року №3342-IX «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» (далі Закон 3342-ІХ), в результаті чого КК України був доповнений таким видом покарання, як пробаційний нагляд (п.7-1 ч.1 ст.51 та ст.59-1 КК України).

Разом з цим, за змістом ст. 60 КК України в редакції вказаного Закону № 3342-ІХ, покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті.

Таким чином, покарання у вигляді арешту може бути засновано виключно до особи, яка є військовослужбовцем, а до інших осіб, що не відносяться до цієї категорії, зазначене покарання не застосовується, з урахуванням чого в санкції відповідних статей КК України були внесені зміни.

Санкцією ч. 1 ст. 185 КК України (в редакції Закону № 3342-ІХ від 23 серпня 2023) передбачено такі види покарання: штраф від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; громадські роботи на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин; виправні роботи на строк до двох років; пробаційний нагляд на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк.

Законом 3342-ІХ також доповнено пунктом 23 Розділ ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» КК України, відповідно до якого з дня набрання чинності Законом засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, невідбута частина покарання має бути замінена на інший вид покарання відповідно до ст. 72 КК України.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22 грудня 2022 року Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, станом на день розгляду справи судом першої інстанції та апеляційного перегляду територія м.Маріуполя Донецької області перебуває в тимчасовій окупації.

Оскільки м.Маріуполь Донецької області знаходяться в окупації, з об`єктивних та поважних причин, і прокурор не зміг надати суду першої інстанції відомості про те, чи є засуджений станом на час розгляду клопотання особою з інвалідністю першої або другої групи, або військовослужбовцем строкової служби, або викликати останнього для надання пояснень.

Таким чином, засуджений, не дивлячись на фактичну відсутність такого виду покарання як арешт, який може бути призначений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та будучи засудженим вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19.08.2014 до такого виду покарання, перебуває у правовій невизначеності щодо порядку та процедури відбування покарання, що суттєво обмежує його права.

При цьому, неможливість здійснити виклик засудженого до суду та уточнити відомості щодо його особи викликано об`єктивними причинами і не з вини засудженого.

Суд зауважує, що у випадку встановлення в подальшому обставин неможливості відбування засудженим ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт, такі обставини можуть вважатись нововиявленими і учасники провадження не позбавлені права ініціювати таке провадження для скасування ухвали суду першої інстанції для можливості приведення призначеного засудженому покарання відповідно до вимог закону.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до довідки УІАП ГУНП в Донецькій області, ОСОБА_3 оголошений у розшук 19.08.2015 у зв`язку із ухиленням від виконання вироку.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема - два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 185 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, за вчинення якого передбачене основне не пов`язане з позбавленням волі.

Таким чином, суд перевірено, що строк давності виконання обвинувального вироку від 2014 року зупинено, і останній підлягає виконанню.

Так, п. 23 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення КК України передбачені спеціальні правила заміни невідбутої частини покарання у виді арешту у зв`язку із набранням чинності Законом України № 3342-ІХ від 23 серпня 2023 року, а саме заміна її іншим видом покарання відповідно до ст. 72 КК України.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Відтак невідбута частина покарання у виді арешту у даному випадку може бути замінена покаранням у виді громадських робіт.

За таких обставин, суд вважає клопотання прокурора обґрунтованими, що підлягає задоволенню, замінивши засудженому покарання у виді арешту на покарання у виді громадських робіт за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 КК України.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. ст. 53, 56 КК України, ст. 26-28 КВК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання першого заступника Маріупольської окружної прокуратури Донецької області про заміну покарання засудженому ОСОБА_3 у виді 3 місяців 15 днів арешту, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від. 19.08.2014 року на покарання у вигляді громадських робіт строком 240 годин - задовольнити.

Замінити ОСОБА_3 невідбуте покарання у виді 3 місяців 15 днів, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від. 19.08.2014, на покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин, що не перевищує верхню межу санкції за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду в семиденний строк з дня її оголошення.

Повний текст ухвали суду буде оголошений о 10:20 годині 16 вересня 2024 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1