В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" жовтня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001994 від 04.06.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Германівка, Обухівського району, Київської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, не заміжньої, не працюючої, не маючої на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

у с т а н о в и в:

В період часу з 23:30 год. 02.06.2024 по 12:00 год. 03.06.2024, в період дії воєнного стану в Україні, ОСОБА_3 , перебувала у квартирі АДРЕСА_3 , куди була запрошена орендарем квартири ОСОБА_5 , де у неї виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, розуміючи що на території України воєнний стан, скориставшись тим, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, ОСОБА_3 , перебуваючи у кімнаті потерпілого, взяла наступні речі: планшет марки «Lenovo» Tab 2 А10-70 Serial Number: НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , парфуми чоловічі у золотистому флаконі з надписами М+ eccentric molecules Molecule 01 + Patchouli, 60 мл., парфуми чоловічі «FABIEN MARCHE», об`ємом 100 мл., грошові кошти у сумі 20 000 грн.

В подальшому, ОСОБА_3 , тримаючи у руках вищевказане майно, направилась до виходу з квартири, де у коридорі на полиці взяла кейс чорного кольору з автомобільним приладом ендоскопом «ENDOSKOPE», вартістю 1 003 грн. 93 коп. Після чого, остання з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши своїми злочинними діями потерпілому ОСОБА_5 , матеріальної шкоди на загальну суму 23 133 грн. 93 коп.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала себе винною, щиро розкаялася, фактичні обставини справи не оспорювала, а також підтвердила вищеописані встановлені судом обставини справи.

Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності її позиції, роз`яснивши їй положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вона буде позбавлена права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах викладених в обвинувальному акті доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану та кваліфікує її дії за ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, особу обвинуваченої, яка офіційно не працює, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судима.

Також суд приймає до уваги посткримінальну поведінку обвинуваченої ОСОБА_3 , зокрема, клопотання останньої про дослідження доказів у порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, що демонструє визнання фактичних обставин справи та готовність нести покарання за вчинене.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Верховним Судом у постанові від 20.09.2023 по справі № 944/5954/22 наведено тлумачення прояву щирого каяття обвинуваченого.

Так, у вищевказаній постанові витлумачено, що при встановленні обставини, яка пом`якшує покарання, а саме щирого каяття, необхідно враховувати, що щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль щодо вчиненого та бажання виправити ситуацію, яка склалася. Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого правопорушення. Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести відповідальність за вчинене, а також ця обставина повинна знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

У правовій державі покарання передусім є виправним та превентивним засобом, в якій має використовуватись не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи.

На реалізацію принципу, встановленого частиною другою статті 61 Конституції України, згідно з яким юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, спрямовані положення статті 65 КК України. Зазначений принцип, зокрема, конкретизовано у положеннях Кримінального кодексу України щодо системи покарань, звільнення від кримінальної відповідальності, звільнення від покарання та його відбування, у тому числі призначення більш суворого покарання.

Керуючись загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК України), суд має призначати покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання.

Призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки кримінального правопорушення, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину та передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Виходячи з мети покарання й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Тобто, кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання, яке застосоване до особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути справедливим, тобто таким, що відповідає як тяжкості вчиненого кримінального правопорушення так і конкретним обставинам його вчинення, а також особливостям особистості злочинця.

Вищевказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.05.2023 винесеній за результатами розгляду справи № 135/563/22.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, наявності пом`якшуючої обставини, ставлення обвинуваченої до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинуваченої, суд вважає за доцільне призначити їй покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Також суд вважає за можливе виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 без відбування нею покарання в умовах ізоляції від суспільства, а тому приходить до висновку про застосування відносно обвинуваченої положення ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням та покладенням на неї обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Так, ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 10.06.2024 постановленою у справі № 755/9713/24 (провадження № 1-кс/755/2070/24), накладено арешт на майно, яке було вилучено в ході огляду місця події від 04.06.2024 року за адресою: АДРЕСА_4 , з метою збереження речових доказів, а саме: планшет марки «Lenovo», чорного кольору, без маркувань, у чохлі книжечці синього кольору; парфуми чоловічі у золотистому флаконі з надписами М+ eccentric molecules Molecule 01 + Patchouli; парфуми чоловічі «FABIEN MARCHE», об`ємом 100 мл.; кейс чорного кольору, в якому знаходиться автомобільний прилад ендоскоп «ENDOSCOPE», шляхом заборони користування та розпорядження майном.

Враховуючи вищевикладене, оскільки судовий розгляд справи по суті завершено, суд вбачає за необхідне скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 10.06.2024 постановленою у справі № 755/9713/24 (провадження № 1-кс/755/2070/24).

Цивільний позов не заявлено.

В порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 185 КК України, ст. ст. 100, 174, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 КВК України, іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Арешт накладений ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.06.2024 постановленою у справі № 755/9713/24 (провадження № 1-кс/755/2070/24) на майно, яке було вилучено в ході огляду місця події від 04.06.2024 року за адресою: АДРЕСА_4 , з метою збереження речових доказів, а саме: планшет марки «Lenovo», чорного кольору, без маркувань, у чохлі книжечці синього кольору; парфуми чоловічі у золотистому флаконі з надписами М+ eccentric molecules Molecule 01 + Patchouli; парфуми чоловічі «FABIEN MARCHE», об`ємом 100 мл.; кейс чорного кольору, в якому знаходиться автомобільний прилад ендоскоп «ENDOSCOPE», шляхом заборони користування та розпорядження майном - скасувати.

Речові докази у справі, які містяться у матеріалах кримінального провадження, - зберігати в матеріалах справи.

Після набрання вироком законної сили, речові докази у кримінальному провадженні, а саме: планшет марки «Lenovo», чорного кольору, без маркувань, у чохлі книжечці синього кольору; парфуми чоловічі у золотистому флаконі з надписами М+ eccentric molecules Molecule 01 + Patchouli; парфуми чоловічі «FABIEN MARCHE», об`ємом 100 мл.; кейс чорного кольору, в якому знаходиться автомобільний прилад ендоскоп «ENDOSCOPE», що передані на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 022203 від 21.06.2024) - повернути власнику.

Відповідно до ч. 3 ст. 376 КПК України, роз`яснити ОСОБА_3 право на звернення з клопотанням про помилування та право на ознайомлення з журналом судового засідання, а також подачу на нього своїх зауважень.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя