"08" листопада 2024 р. Справа № 363/5246/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді клопотання Вишгородського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області про звільнення від покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, уродженця с. Зугдіді Республіки Грузії, адреса проживання: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Подільського районного суду м. Києва від 21.09.2017 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України строком 1 рік,

встановив:

вироком Подільського районного суду м. Києва від 21.09.2017 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України строком на 1 рік.

У поданні порушено питання про звільнення засудженого в листопаді 2024 році (тобто після 7 років з часу ухвалення вироку) від покарання в зв`язку з декриміналізацією згідно вимог ч. 2 ст. 74 КК України.

Заслухавши учасників справи та дослідивши її матеріали, суд дійшов наступного.

Згідно ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Частиною першою ст. 78 КК України передбачено, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного покарання.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 89 КК України особи, засуджені відповідно до ст. 75 цього Кодексу, визнаються такими, що не мають судимості, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом.

Встановлено, що іспитовий строк ОСОБА_6 визначений згаданим вироком суду закінчився 21.09.2018 року.

Отже, оскільки такий іспитовий строк на даний час закінчився, дані про його скасування або засудження ОСОБА_6 з використанням правил ст. 71 КК України в матеріалах справи відсутні, коли строк давності виконання обвинувального вироку згідно вимог ст. 80 КК України також закінчився та з огляду на те, що в силу прямих вимог Закону особа за вказаних умов вважається несудимою та від покарання звільненою, беручи до уваги принцип правової визначеності та передбачуваності, а також принцип верховенства права, коли всі сумніви мають тлумачитися на користь особи й не погіршувати її становище, враховуючи, що відбування особою покарання після закінчення випробувального строку є неможливим, а саме тільки перебування її на обліку в органі пробації не може бути для цього визначальним, підстави для звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання передбачені ч. 2 ст. 74 КК України в даному випадку відсутні.

Відтак, вимоги ч. 2 ст. 74 КК України в даному випадку до вказаних правовідносин застосовані бути не можуть, а тому в подані слід відмовити за необґрунтованістю та безпідставністю.

На підстав викладеного та керуючись ст.ст. 537-539 КПК України,

ухвалив:

у задоволенні подання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд.

Суддя: