Єдиний унікальний номер 938/817/24
Судове провадження № 1-кс/938/184/24
УХВАЛА

про розгляд клопотання про тримання під вартою

17 вересня 2024 року селище Верховина

Слідчий суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором, у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000220 від 06.03.2024 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого у АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407,ч.1 ст.263 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

02.08.2024 року до слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області одночасно поступили клопотання слідчого СВ Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, які погоджені з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 та про надання дозволу на його затримання з метою приводу.

Ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 02.08.2024 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого у АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407,ч.1 ст.263 КК України.

Надалі 17.09.2024 року до Верховинського районного суду Івано-Франківської області поступив протокол про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, - ОСОБА_4 , з якого вбачається, що його затримано цього ж дня о 08.35 годин у с.Шибене Верховинського району Івано-Франківської області.

Копія клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та матеріали, якими обгрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надані підозрюваному ОСОБА_4 з дотриманням строку, встановленого ч. 2 ст. 307 КПК України (а.с.93,94).

Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 обґрунтовано тим, що СВ Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000220 від 06.03.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 та ч. 1 ст. 263 КК України.

У вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 та ч. 1 ст. 263 КК України, підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та фактично проживаючий у АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, одружений, на утриманні 2 малолітних дітей, депутатом не обирався, відповідно до ст.89 КК України не судимий.

Зокрема, як зазначається в цьому клопотанні досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до указу Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 солдат ОСОБА_4 , який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_2 , 04.08.2023 року прийнятий на військову службу за призовом під час мобілізації та призначений на посаду солдата стрільця-санітара 1 піхотного відділення 2 піхотного взводу 1 піхотної роти військової частини НОМЕР_1 .

Проходячи військову службу у вищевказаній військовій частині солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Згідно зі п.п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно з указом Президента України №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, воєнний стан в Україні запроваджено із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та в подальшому продовжено по теперішній час. Таке рішення було ухвалено у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Про введення в дію воєнного стану солдату ОСОБА_4 достеменно було відомо, оскільки указ Президента України №64/2022 оголошено за допомогою засобів масової інформації та доведено до населення країни.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.10.2023 року №82 солдат ОСОБА_4 вибув у відпустку за сімейними обставинами по місцю проживання в АДРЕСА_1 , терміном на 10 діб з 04.10.2023 по 13.10.2023 року.

Згідно відпускного квитка від 03.10.2023 №46 солдат ОСОБА_4 зобов`язаний з`явитися до місця служби у розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) 14.10.2023 року.

Однак, солдат ОСОБА_4 , будучи обізнаним із вище зазначеними вимогами законодавства, у тому числі в умовах воєнного стану, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів та начальників, за відсутності законних підстав та поважних причин, в умовах воєнного стану, 14.10.2023 року вчасно не прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) після завершення відпустки, та перебував поза її розташуванням по даний час, проводячи службовий час на власний розсуд за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 .

Окрім цього, не припиняючи своїх злочинних дій, ОСОБА_4 в порушення вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21 серпня 1998 року (з наступними змінами), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 7 жовтня 1998 року за № 637/3077, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576 (з наступними змінами і доповненнями), діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, без передбаченого законодавством дозволу, незаконно придбав за невстановлених слідством обставин та зберігав: 35 предметів зовні схожих на патрони до нарізної вогнепальної зброї кал. 5.45 мм., в приміщенні житлового будинку за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , що було виявлено працівниками Верховинського районного відділення поліції ГУНП в Івано-Франківській області 29.05.2024 року під час проведення санкціонованого обшуку за вищевказаною адресою.

Відповідно до висновку експерта від 18.06.2024 року вилучені у ОСОБА_4 35 предметів, зовні схожих на патрони, є боєприпасами до вогнепальної нарізної зброї, військовими 5,45-мм (5,45х39 мм) патронами центрального бою, з них 7 (сім) штук із звичайною (з сталевим осердям) кулею, 28 (двадцять вісім) із трасуючою.; патрони промислового виробництва, справні та придатні для стрільби.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою обгрунтовано наявністю ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється. Зокрема, ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду обгрунтовано тим, що підозрюваний не прибув до слідчого для участі в проведенні слідчих дій з ним, як з підозрюваним, хоча належним чином повідомлений про виклик до слідчого на 01.07.2024, 04.07.2024 та 08.07.2024 року. Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обгрунтовується тим, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Прокурор у судовому засіданні наполягав на застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, уточнивши, що слід застосувати такий вид запобіжного заходу слід на строк досудового розслідування, тобто до 13.10.2024 року, не заперечуючи щодо визначення застави, як альтернативного триманню під вартою, в максимальному розмірі, визначеному КПК України, як для особи, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тобто 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Захисник та підозрюваний у судовому засіданні просили визначити заставу, як альтернативну триманню під вартою, в мінімальному розмірі, визначеному КПК України, як для особи, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тобто 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Досудове розслідування вказаного кримінального провадження здійснюється слідчими СВ Верховинського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області на підставі постанови першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону від 21.03.2024 року про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування (а.с.11).

28.06.2024 року у вищевказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому та фактично проживаючому в АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.407, ч.1 ст.263 КК України, шляхом вручення письмового повідомлення в порядку, передбаченому ч.3 ст.111 та ч.2 ст.135 КПК України, його дружині, а в подальшому 17.09.2024 року йому особисто (а.с.57-59, 98-102).

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 , будучи не судимою особою, підозрюється у вчиненні двох злочинів, за які законом, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять роки, у зв`язку з чим відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України до нього може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У ч.2 ст. 177 КПК України закріплено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави для слідчого судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З приводу наявності обґрунтованої підозри слід зазначити, що відповідно до практики Європейського суду «обгрунтована підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року). При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду під обґрунтованою підозрою слід розуміти «розумну підозру, а не щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994 року) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Таким чином, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, слідчий суддя вважає, що наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 1 ст. 263 КК України.

Зокрема, обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_4 , підтверджується повідомленням військової частини НОМЕР_1 про вчинені правопорушення ОСОБА_4 , актом службового розслідування, наказами Міністерства оборони України від 12.10.2023 року №125 та №93, протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , протоколом обшуку від 29.05.2024 року, висновком експерта від 18.06.2024 року, протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, крім встановлення наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, зобов`язаний також встановити наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як зазначено в ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.. 177 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року в справі «Гарькавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26.06.1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Відповідно до ст. 5 п. «С» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, її зв`язки з суспільством.

Згідно зі ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Так, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 доведено наявність ризику, передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду доводиться тим, що він, перебуваючи в статусі підозрюваного під час здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000220 від 06.03.2024 року, переховувався від органу досудового розслідування, в зв`язку з чим з 02.08.2024 року по 17.09.2024 року був оголошеним в розшук (а.с.75-76), а також щодо нього слідчим суддею надавався 02.08.2024 року дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (а.с.108-109).

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні вказав, що йому було відомо від дружини, що його викликає слідчий у зв`язку з тим, що він не повернувся до військової частини та зберігав патрони. Його затримали працівники поліції сьогодні в с.Шибене Верховинського району, де він працював неофіційно і де, як йому відомо, знаходиться прикордонна застава, оскільки недалеко розташований українсько-румунський кордон.

Також на підставі ч. 4 ст. 193 КПК України слідчий суддя з власної ініціативи заслухав, як свідка, ОСОБА_12 , яка є дружиною підозрюваного, яка пояснила, що їй дійсно працівники поліції вручили три або чотири рази виклики для її чоловіка щодо його явки до поліції, про що вона повідомляла останнього. Їй відомо, що чоловік не повернувся до військової частини, бо у них захворіла старша дитина, з якою вона перебувала в лікарні, у той час чоловік був удома з молодшою дитиною, яка є інвалідом, однак медичного висновку про інвалідність дитини у них немає.

Згідно з ст.194 КПК України, якщо існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор, слідчий, є достатнім для застосування слідчим суддею запобіжного заходу (ст.194 КПК України).

Як зазначено в ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає, що жоден інший, більш м`який запобіжний захід не здатен запобігти вказаним ризикам.

Зокрема, застосувати запобіжні заходи у вигляді домашнього арешту, особистого зобов`язання чи особистої поруки не можливо, оскільки ОСОБА_4 офіційно не працює, тобто не має постійного джерела доходу, що може спонукати його на вчинення нового умисного корисливого злочину, підозрюється у вчиненні злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, усвідомлює неминучість покарання за них, переховувався від органів досудового розслідування, до органу досудового розслідування чи слідчого судді не надходило письмових зобов`язань про взяття підозрюваного на поруки.

З огляду на викладене, а також вараховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст.407 КК України, за скоєння якого не допускається застосування ст.ст.69,75 КК України, то слідчий суддя прийшов до переконливого висновку, що клопотання слідчого, погоджене з прокурором, необхідно задовольнити, а до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 13.10.2024 року включно, тобто строком на 27 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК, не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, а також забезпеченню спробам переховування від органу досудового слідства та суду, вчиняти нові злочини, а тому у такому разі не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Підозрюваного ОСОБА_4 затримано 17.09.2024 року о 08.35 годин (а.с.82-84).

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 17.09.2024 року о 08.35 годин (а.с.82-84).

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченою частиною четвертою цієї статті. У свою чергу в ч.4 ст. 183 КПК України передбачено випадки, коли слідчий суддя не зобов`язаний, але має право визначити розмір застави у кримінальному провадженні, тобто змістом цієї норми не заборонено визначати розмір застави підозрюваному при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в тому числі й під час дії воєнного стану при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.407 КК України.

Одночасно слідчий суддя звертає увагу, що Законом України № 3902-IX від 20.08.2024 року, що набрав чинності 07.09.2024 року, доповнено ст.401 КК України частиною 5, відповідно до якої особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Враховуючи вищевказане, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. ч. 4,5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього та визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину ( ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч.5 ст.407, ч.1 ст.263 КК України), - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2024 рік» установлено у 2024 році прожитковий мінімум працездатних осіб: з 1 січня 3028 гривень.

Враховуючи вищевказане та наявність у підозрюваного 2-х малолітніх дітей, слідчий суддя приходить до висновку щодо визначення застави підозрюваному ОСОБА_4 в розмірі 151400 гривень, що відповідає 50 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01 січня 2024 року) та узгоджується зі змістом ст. 182 КПК України. Внесення застави в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та є не завідомо непосильним для нього.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений у будь-який момент, суд вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на нього такі обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) утримуватись від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;

5) не відвідувати бари, кафе, ресторани та інші місця, в яких продаються спитрні напої;

6) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України, зазначені обов`язки покладаються на підозрюваного на строк не більше двох місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372, 532, 534 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого у АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 27 днів, а саме до 13.10.2024 року включно, з утриманням у Державній установі "Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)".

Копію ухвали направити начальнику Івано-Франківської установи виконання покарань (№12), та вручити підозрюваному, його захиснику, прокурору негайно після її оголошення.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України.

Визначити заставу у розмірі 151400 (сто п`ятдесят одну тисячу чотириста) гривень, що відповідає 50 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01 січня 2024 року) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на такий депозитний рахунок: одержувач - ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код - 26289647, банк одержувача - ДКСУ м. Київ, МФО - 820172, р/р (IBAN) - UA0002265.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали до 13.10 2024 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави такі обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) утримуватись від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;

5) не відвідувати бари, кафе, ресторани та інші місця, в яких продаються спиртні напої;

6) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити до 13.10 2024 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує її внесення має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи "Івано-Франківська установа виконання покарань № 12".

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи "Івано-Франківська установа виконання покарань № 12" негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані зі застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів, що здійснюють процесуальне керівництво.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_13