УХВАЛА

04.11.2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 дослідивши матеріали за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в порядку ст. 303 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

31.10.2024 року ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Одеси зі скаргою, відповідно до якої просить суд зобов`язати уповноважених осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, у відповідності до вимог ст. 214 КПК України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення на підставі заяви ОСОБА_2 від 02.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 382 КК України.

У своїй скарзі посилається на те, що 02 жовтня 2024 року ним на адресу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві поштовим зв`язком направлено повідомлення про вчинення злочину в порядку ст. 214 КПК України щодо скоєння кримінального правопорушення службовими особами Одеської обласної прокуратури у кримінальному провадженні № 0000092 від 17.06.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України. 14 жовтня в телефонній розмові з ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві заявнику було повідомлено, що відомості до ЄРДР внесені не будуть, що стало підставою для звернення до Заводського районного суду м. Миколаєва, який 15.10.2024 року ухвалив рішення про повернення скарги у зв`язку з тим, що рішення за скаргою прийнято 16.10.2024 року Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одеса) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві. Не погоджуючись з таким рішенням, заявник оскаржив його у Миколаївському апеляційному суді, за наслідком розгляду якого ухвалу слідчого судді було залишено без змін.

04 листопада 2024 року слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві направив до суду лист, в якому зазначив, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одеса) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, розглянуто повідомлення ОСОБА_2 від 02.10.2024 року. За результатами розгляду якого встановлено, що повідомлення не містить достатніх даних та об`єктивних обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим підстави для внесення відомостей до ЄРДР відсутні. Також на адресу заявника надано відповіді з роз`ясненням від 14.10.2024 року.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, така бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Гарантією недопущення протиправної відмови у внесенні відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення злочину є інститут оскарження зазначених дій в порядку, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, за яким слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Натомість, передумовою задоволення вимог скарги заявника про зобов`язання органу досудового розслідування внести відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі його заяви є доведення факту подання останнім такої заяви.

Нормами КПК України не передбачено як має здійснюватись доведення заявником факту подання ним заяви про злочин до правоохоронних органів. Натомість, з огляду на принцип аналогії закону, передбачений ч. 6 ст. 9 КПК України, вбачається за необхідне застосування положень ст. 22 КПК України, відповідно до якої кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту (а рівно і іншими учасниками кримінального провадження) їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Таким чином, саме особа, яка звернулась зі скаргою, зобов`язана надати слідчому судді докази на підтвердження своїх доводів.

Слідчий суддя зазначає, що з поданої скарги не вбачається обставин, які б могли свідчити про вчинення кримінального правопорушення, відомості про яке мали б бути внесені до ЄРДР.

Так, скаржником до матеріалів скарги долучено заяву про вчинення кримінального правопорушення, яку було подано ним 02.10.2024 року до ТУ ДБР, розташоване у м. Миколаєві, із проханням зареєструвати вказані у ній відомості у ЄРДР.

Одночасно слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за завою особи не знайде підстав для його поновлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

02.10.2024 року ОСОБА_2 подав до ТУ ДБР, розташоване у м. Миколаєві заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Проте із самою скаргою до слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_2 звертається лише 14.10.2024 року, що свідчить про недотримання останнім строків, передбачених ч. 1 ст. 304 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що згідно положень ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Оскільки ОСОБА_2 звернувся до органу досудового розслідування із заявою про вчинення кримінального правопорушення 02.10.2024 року, то момент вчинення бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей за заявою про вчинення кримінальних правопорушень до ЄРДР в даному випадку слід обраховувати з моменту прийняття органом досудового розслідування заяви про вчинення кримінального правопорушення, тобто в даному випадку - з 02.10.2024 року.

Крім того, не зважаючи на попередній пропуск строку звернення до слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва, скарга до слідчого судді Київського районного суду м. Одеси була подана лише 31.10.2024року, тобто ще з більшим порушенням строків. Питання щодо поновлення строків скаржником не ставиться. Особа скористалася наданим їй правом на власний розсуд й несе наслідки вчинення чи не вчинення процесуальних дій. При цьому, наслідки попереднього звернення зі скаргою з порушенням підвідомчості/територіальної юрисдикції покладаються на суб`єкта такого звернення й не спростовують факту пропуску встановлених законом процесуальних строків.

Викладене свідчить про те що ОСОБА_2 було пропущено строк на подачу скарги слідчому судді в порядку ст. 303 КПК України, передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що попри недотримання строків звернення зі скаргою, в порядку ст. 303 КПК України, питання про поновлення таких строків особою, яка подає скаргу в самій скарзі не порушується.

Подана скарга підлягає поверненню особі, яка з нею звернулася.

Оскільки скарга підлягає поверненню відповідність скарги іншим вимогам процесуального закону не перевіряється.

Керуючись ст. ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в порядку ст. 303 КПК України повернути особі, яка з нею звернулася.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що відповідно до ч. 7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти з дня її отримання безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1