Справа № 463/7588/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1037/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 15 серпня 2024 року про накладення арешту на майно,

з участю: прокурора ОСОБА_8 ,

представника адвоката ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

цією ухвалою задоволено клопотання.

Накладено арешт на майно, речі та предмети, а саме: на грошові кошти у сумі 21 тис євро з наступними серіями та номерами: грошові кошти у сумі 200 (двісті) євро купюри номіналом 100 (сто) євро, серії ЕА та серії RB, а також несправжні (імітаційні) засоби, які імітують грошову одиницю євро у сумі 20800 (двадцять тисяч вісімсот) євро, а саме: 104 (сто чотири) несправжні (імітаційні) купюри номіналом 100 (сто) євро, серії ЕА та 104 (сто чотири) несправжні (імітаційні) купюри номіналом 100 (сто) євро, серії RB, мобільний телефон марки «Самсунг» А54, який належить гр. ОСОБА_6 , які були вилучені під час огляду місця події на автовокзалі за адресою: АДРЕСА_1 , а також на мобільний телефон «IPHONE» 11 PRO IMEI: НОМЕР_1 із сім картою з абонентським номером: НОМЕР_2 , який вилучено під час особистого обшуку в ОСОБА_9 .

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді представник адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати в частині накладення арешту на належний ОСОБА_6 мобільний телефон, постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, внесеному у кримінальному провадженні № 0000148 в частині накладення арешту на належний ОСОБА_6 мобільний телефон, вилучений згідно протоколу огляду місця події від 11.08.2024 відмовити.

У поданому клопотанні просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 15 серпня 2024 року про накладення арешту на майно.

Вказує, що ані слідчий в клопотанні про накладення арешту на майно, ані прокурор в судовому засіданні не навів жодної обставини на підтвердження ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Стверджує, що слідчий суддя при винесенні оскаржуваної ухвали не врахував відсутність правових підстав для арешту майна та відсутність можливості використання вказаного телефону як доказу у кримінальному провадженні, відтак вважає що оскаржувана ухвала не може вважатись законною, обґрунтованою і вмотивованою, тому підлягає скасуванню.

Зазначає, що слідчим суддею при винесенні оскаржуваної ухвали не надано належної оцінки тому факту, що сам телефон здобутий у поза процесуальний порядок і з цієї причини не може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні.

Вважає, що посилання слідчого судді на той факт, що суд не бере вказані доводи до уваги, оскільки власник майна не подавав скарг з приводу незаконних дій працівників ДБР, не ґрунтується на нормах закону.

Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що оскільки 20.08.2024 закінчувався процесуальний строк на подання апеляційної скарги, а подати таку через систему Електронний суд не було можливості з технічних причин, сформовану 20.08.2024 в системі Електронний суд апеляційну скаргу того ж дня ним скеровано на офіційну електронну адресу Львіського апеляційного суду, відтак вважає, що такий пропущено з поважних причин.

У судове засідання апеляційної інстанції, призначене на 09.09.2024 власник майна ОСОБА_6 не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. За таких обставин, з метою дотримання процесуальних строків, визначених кримінальним процесуальним законом, колегія суддів апеляційного суду, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, вважає за можливе провести розгляд апеляційної скарги без участі ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді, виступ представника адвоката ОСОБА_7 , який підтримав доводи поданої апеляційної скарги, та не заперечив проти розгляду такої у відсутності власника майна ОСОБА_6 , вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Поважність причин пропуску адвокатом ОСОБА_7 строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити.

Так, згідно з клопотанням, старшим слідчим в ОВС Другого слідчого відділу Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000148 від «17» липня 2024 року, за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що начальник фізичної підготовки і спорту старший викладач групи бойової та спеціальної підготовки ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 , діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленими на даний час особами, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України шляхом сприяння його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, 11.08.2024 близько 13:00 год. із свого абонентського номеру НОМЕР_2 на абонентський номер ОСОБА_10 НОМЕР_3 за допомогою месенждера «Whats App» надіслав повідомлення, в якому зазначив про необхідність надання йому, ОСОБА_9 , раніше обумовлених грошових коштів у сумі 21 тис. євро через уповноважену ним людину, за незаконне переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України до країн Євросоюзу за вищевказаною схемою. Надалі, 11.08.2024 ОСОБА_10 , діючи за попередніми вказівками ОСОБА_9 , близько 16:30 год. під час зустрічі із уповноважененою ним людиною ОСОБА_6 , перебуваючи у транспортному засобі марки «Фольцваген Джетта», р.н. НОМЕР_4 , що знаходився на території автовокзалу, за адресою: АДРЕСА_1 , передав ОСОБА_6 для подальшої передачі ОСОБА_9 раніше обумовлених грошових коштів у сумі 21 тис євро за організацію незаконного переправлення ОСОБА_10 , через державний кордон України до країн Євросоюзу, шляхом сприяння його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод. Після цього, ОСОБА_10 за допомогою месенджера «Telegram» зателефонував ОСОБА_9 та підтвердив факт передачі коштів уповноваженій ним особі. В свою чергу ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_10 про необхідність прибуття в місто Турку Львівської області та очікувати подальших вказівок. Після цього, протиправна діяльність ОСОБА_9 була припинена 11.08.2024 о 17:48 год. правоохоронними органами у місті Великі Мости Червоноградського району. В ході проведення досудового розслідування 11.08.2024 на автовокзалі за адресою: АДРЕСА_1 , проведено огляд місця події, під час проведення якого виявлено та вилучено речі та документи, з клопотанням про накладення арешту на яке звернувся слідчий. Крім того, 11.08.2024 в ході затримання ОСОБА_9 , проведено особистий обшук останнього, під час проведення якого виявлено та вилучено речі, з клопотанням про накладення арешту на яке звернувся слідчий.

Постановою старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_11 , у кримінальному провадженні № 0000148 від «17» липня 2024 року, речі, документи та майно, вилучені в ході проведення огляду місця події та особистого обшуку ОСОБА_9 , а саме: грошові кошти у сумі 21 тис євро з наступними серіями та номерами: грошові кошти у сумі 200 (двісті) євро купюри номіналом 100 (сто) євро, серії ЕА та серії RB, а також несправжні (імітаційні) засоби, які імітують грошову одиницю євро у сумі 20800 (двадцять тисяч вісімсот) євро, а саме: 104 (сто чотири) несправжні (імітаційні) купюри номіналом 100 (сто) євро, серії ЕА та 104 (сто чотири) несправжні (імітаційні) купюри номіналом 100 (сто) євро, серії RB, а також мобільний телефон марки «Самсунг» А54, який належить гр. ОСОБА_6 , а також мобільний телефон «IPHONE» 11 PRO IMEI: НОМЕР_1 із сім картою з абонентським номером: НОМЕР_2 , були визнані речовими доказами.

Також з клопотання слідчого про арешт майна вбачається, що арештоване майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України і може мати доказове значення у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про його арешт.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно з вимогами ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України), наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

При розгляді клопотання про арешт майна, слідчим суддею дотримані вимоги ч. ч. 2, 4 ст. 173 КПК України та ст. 172 КПК України, зміст ухвали слідчого судді відповідає вимогам ч. 5 ст. 173 КПК України.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке просить накласти арешт слідча, відповідає вимогам ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні слідчого.

Окрім того, зазначений захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які, в свою чергу, чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України. Поряд з цим, власник або інший володілець майна, відповідно до вимог ст. 174 КПК України, має право звернутися із клопотанням про скасування накладеного арешту.

Доводи апеляційної скарги про незаконність накладення арешту на майно є такими, що не відповідають матеріалам провадження. Слідчим суддею суду першої інстанції накладено арешт на майно відповідно до вимог ст. 170 КПК України на підставі належно досліджених доводів органу досудового розслідування з встановленням наявних у кримінальному провадженні доказів, які вказують на відповідність майна вимогам ст. 98 КПК України.

Таким чином, доводи, на які покликається в апеляційній скарзі адвокат висновків слідчого судді щодо доцільності накладення арешту на майно, не спростовують та не дають підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді у ході апеляційного розгляду не встановлено.

За таких обставин ухвалу слідчого судді слід вважати такою, що відповідає вимогам ст. 173 КПК України і підстав для її скасування з мотивів вказаних в апеляційній скарзі апелянтом, на думку колегії суддів, немає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

поновити представнику власника майна ОСОБА_6 адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 15 серпня 2024 року.

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 15 серпня 2024 року про накладення арешту на майно без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді