Справа № 212/9913/24
У Х В А Л А

іменем України

25 жовтня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

у кримінальному провадженні № 0000441 від 04.06.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сухинівка Кобеляцького району Полтавської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утримання трьох неповнолітніх дітей 2015, 2016, 2019 років народження, раніше не судимого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за призовом під час загальної мобілізації, який на час скоєння кримінального правопорушення зарахований в розпоряджання командира військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат»,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

В підготовчому судовому засіданні брали участь:

прокурор - ОСОБА_4

обвинувачений - ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

Органами досудового слідства ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, вчиненого при наступних обставинах: ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час загальної мобілізації військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_3 , будучи зарахованим в розпоряджання командира військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, маючи військовий обов`язок нести військову службу, у порушення вимог ст. ст. 6, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, 28 листопада 2023 року приблизно о 14:00 годині був відсутнім під час перевірки особового складу, тобто самовільно залишив місце дислокації військової частини НОМЕР_1 , командуванню про причини свого вибуття ОСОБА_3 не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, а став проводити час на власний розсуд поза межами місця несення служби, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину чи звернення до органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, поки, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, солдат ОСОБА_3 02 жовтня 2024 року добровільно та з власної ініціативи прибув до Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, чим припинив вчиняти кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби (військове кримінальне правопорушення).

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 5 ст. 407 KK України, як самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби).

В підготовчому судовому засіданні 25.10.2024 року обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України та закриття кримінального провадження, посилаючись на те, що він раніше не судимий, вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України визнає в повному обсязі та не оспорює фактичні обставини викладені у обвинувальному акті, щиро розкаюється, висловлює жаль з приводу вчиненого, та зазначив, що він добровільно повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби.

В підготовчому судовому засіданні прокурор не заперечив проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, у зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_3 добровільно повернувся до військової частини для продовження проходження військової служби, та надав суду Письмову згоду командира ВЧ НОМЕР_2 на продовження проходження солдатом ОСОБА_3 військової служби.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження та дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Зі змісту п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України вбачається, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 8, 10 частини першої або частини другої статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до ч. 1, абз. 2 ч. 2, 4 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

07 вересня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану», відповідно до якого стаття 401 КК України доповнена частиною п`ятою.

Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Так, з матеріалів кримінального провадження судом встановлено, що 08.10.2024 року до суду надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби).

В підготовчому судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що обвинувачення йому зрозуміле, формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію його дій за ч. 5 ст. 407 КК України, він не оспорює, та у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку, що визнано самим обвинуваченим та підтверджується матеріалами кримінального провадження.

При цьому, обвинуваченому ОСОБА_3 судом були роз`яснені суть обвинувачення, підстави звільнення від кримінальної відповідальності та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Також йому роз`яснено судом, що закриття кримінального провадження з цих підстав не є закриттям кримінального провадження з реабілітуючих підстав. В свою чергу, обвинувачений ОСОБА_3 , пояснив, що він цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 401 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на звільненні його від кримінальної відповідальності з підстави, передбаченої ч. 5 ст. 401 КК України та закритті провадження, зазначивши, що він добровільно повернувся до військової частини для продовження проходження військової служби.

Згідно письмового клопотання ОСОБА_3 від 02.10.2024 року, він виявив намір повернутися для продовження проходження військової служби та зобов`язався виконувати службові завдання в районі ведення бойових дій (а.к.п.71).

Згідно листа командира військової частини № НОМЕР_2 від 03.10.2024 року, він надає письмову згоду на продовження проходження військової служби в Збройних Силах України солдата ОСОБА_3 .

З наданих прокурором матеріалів, вбачається, що ОСОБА_3 раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України, при цьому добровільно повернувся до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

За таких підстав, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, виявив бажання повернутися для проходження військової служби, командир ВЧ надав суду письмову згоду на продовження проходження солдатом ОСОБА_3 військової служби, що свідчить про наявність підстав для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, та закриття кримінального провадження.

Крім того, за положення ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій ч.5 ст. 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 284 - 286, 288, 314, 369, 372, 376, 395, 532 КПК України; ст. ст. 5, 12, 401 КК України, суд,-

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.06.2024 року за № 0000441 за ч. 5 ст. 407 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України, - для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000441 від 04.06.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,- закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Після набрання ухвалою законної сили - зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 невідкладно поновити ОСОБА_3 на військову службу, а ОСОБА_3 зобов`язати не пізніше 72 годин прибути до військової частини НОМЕР_2 для проходження військової служби.

Ухвала може бути оскарженою до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Повний текст ухвали складено та проголошено 28 жовтня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1