Справа№751/7948/24
Провадження №1-кс/751/2013/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшої слідчої в ОВС відділу СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина рф, уродженця Республіки Тива, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Старша слідча в ОВС відділу СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчим управлінням ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000015 від 18.01.2024 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, за фактом порушень законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та в жорсткому поводженні з цивільним населенням на території с. Золотинка Чернігівського району та області.

Під час досудового розслідування встановлено, що з лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією російської федерації проти України та окупацією частини території України. У ході вказаного міжнародного збройного конфлікту 24 лютого 2022 року президент рф оголосив початок так званої спеціальної військової операції, що полягала у здійсненні повномасштабного вторгнення зс рф, інших збройних формувань рф та підконтрольних їм угруповань і регулярних збройних формувань на територію України.

Факт повномасштабного збройного вторгнення на територію України не приховувався владою рф, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п. п. 1, 3 Висновку 300(2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії Російської Федерації проти України», п. п. 17, 18 наказу Міжнародного Суду ООН від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього (Україна проти РФ та ін.)».

Громадянин рф ОСОБА_6 , військовослужбовець НОМЕР_1 окремої мотострілецької бригади (гірської) 55 окремої мотострілкової бригади (військова частина НОМЕР_2 ), особистий номер НОМЕР_3 , табельний номер НОМЕР_4 , з березня 2022 року перебував у тимчасово зайнятому с. Золотинка Чернігівського району Чернігівської області, тобто брав участь у вторгненні на територію України у складі російських окупаційних військ та усвідомлював свою участь у збройному конфлікті.

Так, в середині березня 2022 року, в денний час, точної дати досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_6 , діючи умисно, одягнений у військову форму, відкрито демонструючи автоматичну вогнепальну зброю невстановленого зразка, перебуваючи в тимчасово зайнятому збройними силами рф АДРЕСА_2 , зайшов на територію приватного господарства, яке розташоване на АДРЕСА_3 , яке не є військовим об`єктом, та, застосовуючи вогнепальну зброю невстановленого зразка, здійснив декілька пострілів в стіну будинку, наказуючи при цьому цивільній особі, а саме: ОСОБА_7 , який знаходився на той час в середині свого будинку, вийти на подвір`я.

У подальшому Ооржак Мерген ОСОБА_8 , перебуваючи на подвір`ї господарства, усвідомлюючи, що перед ним цивільна особа, яка не має можливості чинити опір, з метою спричинення сильних страждань, діючи в порушення вимог ст. ст. 4, 27, 29, 31, 32, 147 Конвенції та ст. 48, ч. 1, 2 ст. 75 Додаткового протоколу І, усвідомлюючи явну злочинність власних дій, користуючись своєю фізичною перевагою та наявністю автоматичної вогнепальної зброї невстановленого зразка, наказав ОСОБА_7 пройти на територію присадибної ділянки біля будинку АДРЕСА_2 . На виконання наказу військовослужбовця рф потерпілий ОСОБА_7 прослідував на територію присадибної ділянки, де ОСОБА_6 , принижуючи людську гідність потерпілого, наказав ОСОБА_7 бігати по присадибній ділянці та здійснив декілька пострілів в землю біля ніг потерпілого, тобто зімітував полювання на людину.

Після чого примусово, проти волі потерпілого, принижуючи його людську гідність, наказав ОСОБА_7 взяти паперову коробку «сухий пайок армії рф» та поставити собі на голову, при цьому направив на останнього вогнепальну автоматичну зброю невстановленого зразка та здійснив три постріли у вказану коробку, з яких дві кулі пройшли через коробу, тобто спричинив потерпілому сильні страждання з реальною загрозою отримання потерпілим тілесних ушкоджень чи заподіяння його смерті.

Отже, ОСОБА_6 вчинив жорстоке поводження з цивільною особою, яка перебуває під захистом, а саме: умисне спричинення сильних страждань ОСОБА_7 , чим порушив вимоги ст. ст. 4, 27, 29, 31, 32, 147 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 та ст. 48, ч. 1, 2 ст. 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І), від 08 червня 1977 року.

На підставі зібраних доказів 02.08.2024 слідчим за погодженням з прокурором повідомлено про підозру громадянину російської федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю республіки Тива, рф, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовецю НОМЕР_1 окремої мотострілецької бригади 41 загальновійськової армії Центрального військового округу зс рф, (особистий номер НОМЕР_3 , табельний номер НОМЕР_4 ), за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України (порушення законів та звичаїв війні).

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході слідства доказами.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21.08.2024 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні. Під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Підозрюваний переховується від органів досудового розслідування та суду, знаходиться на території російської федерації, тобто держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, за викликом слідчого не прибув, оголошений у розшук. За таких обставин виникла необхідність у обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного.

У судовому засіданні слідча та прокурор клопотання підтримали, просили задовольнити з підстав, викладених у ньому. Слідча додатково в обґрунтування інформування ОСОБА_6 про підозру надала протокол огляду документів, відповідно до якого повістки про виклик та повідомлення про підозру надсилались на його телефонний номер у месенджері «WhatsApp».

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки не доведено ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Клопотання розглядається слідчим суддею в порядку ч. 6 ст. 193 КПК Країни за відсутності підозрюваного, за участі захисника.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні даного клопотання підлягають встановленню та врахуванню обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 6 статті 176 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Водночас відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Так, у судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП в Чернігівській області розслідується кримінальне провадження №0000015 від 18.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

02.08.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 та повістки про його виклик на прибуття 07.08.2024, 08.08.2024, 09.08.2024 до СУ ГУНП в Чернігівській області у відповідності до ч. 8 ст. 135 КПК України опубліковані на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» від 02.08.2024 за №156 (7816).

Також повістки про виклик та повідомлення про підозру надсилались на телефонний номер ОСОБА_6 в месенджері «WhatsApp», що підтверджується протоколом огляду документів від 02.08.2024.

Постановою старшої слідчої в ОВС відділу СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 від 12.08.2024 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21.08.2024 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування даного кримінального провадження.

Повідомлення про початок спеціального досудового розслідування щодо підозрюваного опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр» від 28.08.2024 за №174 (7834) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано (для даної стадії досудового розслідування) підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років. Підозра підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 01.03.2024; протоколом огляду місця події від 07.03.2024; висновком експерта від 05.04.2024; висновком експерта від 18.04.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_10 ; інформацією МОУ України в/ч НОМЕР_5 від 08.05.2024; інформацією ГУР МОУ від 25.04.2024; інформацією УСР в Чернігівській області ДСР НПУ від 05.03.2024; протоколом огляду від 05.03.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 .

Стороною обвинувачення доведено ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_6 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки останній перебуває на території держави-агресора російської федерації.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Матеріалами наданими слідчому судді підтверджується, що підозрюваному ОСОБА_6 було доведено повідомлення про підозру та повістки для участі у відповідних процесуальних діях, зокрема і шляхом направлення їх за допомогою месенджера «WhatsApp» на належний йому номер мобільного зв`язку.

Однак підозрюваний, перебуваючи на території країни-агресора, ухиляється від участі у відповідних процесуальних діях, що обґрунтовано свідчить про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Також слідчий суддя відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який є військовослужбовцем зс рф, місцезнаходження останнього, його вік.

Отже, під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини, визначені п.п. 1-2 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, обґрунтованість підозри, є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені слідчим та прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.

Стороною захисту не надано даних про наявність обставин для обрання більш м`якого запобіжного заходу, для запобігання зазначеним ризикам та досягнення дієвості цього кримінального провадження.

До того ж, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, передбаченого статтею 438 Кримінального кодексу України, за наявності зазначених у ст. 177 цього Кодексу ризиків, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Отже, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 слідчий суддя вважає за необхідне обрати відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

При цьому слідчий суддя зазначає, що в межах розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу судом оцінюється ступінь обґрунтованості підозри виключно для даної стадії кримінального провадження та виключно в аспекті наявності підстав для застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу не вирішує питання про винуватість або невинуватість особи. Згідно з положеннями статті 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

За таких обставин відсутні підстави для визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

Керуючись статтями ст.ст. 176-178, 184, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчої задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина рф, уродженця Республіки Тива, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Питання про застосування до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина рф, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід після затримання останнього і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження підлягає розгляду слідчим суддею за участю підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено 09.09.2024 о 09.00 год.

Слідчий cуддя ОСОБА_1