№ 1-кс/756/1952/24
У Х В А Л А

іменем України

28 серпня 2024 року, слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000904 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.08.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

15 серпня 2024 року прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000904 від 10.08.2024.

У клопотанні прокурор зазначає, що у провадженні ВД Оболонського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000904 від 10.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 09.08.2024, близько 16 год. 24 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_4 , зателефонувала невідома особа з номеру НОМЕР_1 та повідомила, що давня знайома ОСОБА_4 потрапила у ДТП та потребує матеріальної допомоги, на що ОСОБА_4 погодився. У подальшому, невстановлена особа прибувши за місцем проживання ОСОБА_4 , шляхом обману заволоділа грошовими коштами у розмірі 3 000 доларів США.

В ході проведення допиту в якості потерпілого ОСОБА_4 , встановлено що 09.08.2024, близько 16 год. 24 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , йому надійшов телефонний дзвінок з номеру телефону « НОМЕР_2 » від чоловіка, який представився як ОСОБА_5 . Останній повідомив, що давня подруга ОСОБА_4 потрапила в дорожньо-транспортну пригоду, тому потребує матеріальної допомоги в розмірі 10 000 доларів США. Вищевказану суму вимагають родичі водія транспортного засобу, з яким трапилось ДТП. В подальшому, ОСОБА_4 вважаючи, що допомагає своїй знайомій на ім`я ОСОБА_6 , повідомив, що має в наявності лише 3 000 доларів США, які може віддати. Далі ОСОБА_5 повідомив потерпілому, що за готівкою прийде його помічник. Через 20-30 хвилин ОСОБА_5 повідомив потерпілому, що чоловік знаходиться біля вхідних дверей до його квартири. Після цього ОСОБА_4 відчинив двері та побачив перед собою раніше невідомого йому чоловіка, який представився слідчим, після чого потерпілий запросив останнього в кімнату кухні та передав йому грошові кошти в розмірі 3 000 доларів США.

У подальшому, 10.08.2024 було встановлено особу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пояснив, що на початку серпня 2024 року в додатку «Телеграм», на невстановленому каналі, знайшов оголошення про підробіток та від адміністратора сторінки отримав завдання, що 09.08.2024 йому необхідно було приїхати за адресою: АДРЕСА_1 та забрати деякі речі, на що останній погодився. У подальшому, адміністратор сторінки повідомив, що потрібно представитись співробітником поліції та забрати грошові кошти в сумі 3 000 доларів США в пенсіонера та в подальшому переслати вищевказані грошові кошти через термінал «ПриватБанку» на банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_8 . ОСОБА_7 за вищевказані дії повинен був отримати грошові кошти в сумі 40 % від вказаної суми. У подальшому, 09.08.2024, близько 17 год. 25 хв., ОСОБА_7 прибув за вищевказаною адресою на орендованому автомобілі, де представившись помічником слідчого ОСОБА_5 , отримав від потерпілого ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 3 000 доларів США, після чого останній покинув приміщення квартири залишивши отримані гроші собі, частину з яких витратив на власні потреби, частину перевів на банківську картку.

10.08.2024 в ході огляду місця події ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно надав для огляду та вилучення: мобільний телефон «Samsung» IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , з СІМ-картою № НОМЕР_6 , які поміщені до спеціального пакету ІСR 0000741; банківську картку «Sense bank» № НОМЕР_7 , яку поміщено до спеціального пакету ІСR 0000739.

Вищевказане майно, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, постановою дізнавача визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000904 від 10.08.2024.

На підставі викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів та слідів, які залишились на них, та з метою повного та всебічного проведення досудового розслідування, прокурор просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно (речові докази), у вигляді заборони користування, розпоряджатися та відчужувати будь-кому і будь-яким чином зазначеним майном.

У судове засідання прокурор та власник майна не з`явились, про час та місце проведення якого, повідомлялись належним чином.

28.08.2024 від прокурора ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Водночас, 26.08.2024 до суду надійшла заява власника майна - ОСОБА_7 , якою останній просить провести розгляд справи у його відсутність, проти накладення арешту на майно не заперечує.

Ураховуючи вищевказане та беручи до уваги те, що сторони кримінального провадження належним чином повідомлялися про час та місце розгляду клопотання про арешт майна, однак в судове засідання не з`явилися, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання за наявними в ньому матеріалами.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно положень ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що у ході проведення огляду місця події 10.08.2024 за адресою: АДРЕСА_2 , у ОСОБА_7 було вилучено майно, яке має безпосереднє відношення до даного кримінального провадження. Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що вищевказане майно, яке було вилучено 10.08.2024 - є тимчасово вилученим майном.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до частин 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як вбачається з постанови дізнавача від 10.08.2024, майно вилучене під час огляду 10.08.2024 - визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000904 від 10.08.2024.

Так, в силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

З урахуванням того, що прокурором своїм клопотанням, а також матеріалами поданими в його обґрунтування доведено, що вилучене майно, є речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000904 від 10.08.2024, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про арешт майна та вважає, що прокурор, виходячи з фактичних обставин кримінального правопорушення, обґрунтовано звернувся з клопотанням про арешт майна.

Ураховуючи викладене, керуючись статтями 132, 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000904 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.08.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 10.08.2024 у ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на мобільний телефон «Samsung» IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , з СІМ-картою № НОМЕР_6 , які поміщені до спеціального пакету ІСR 0000741 та банківську картку «Sense bank» № НОМЕР_7 , яку поміщено до спеціального пакету ІСR 0000739, шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження будь-кому і будь-яким чином вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1