Справа № 202/6999/24
Провадження № 1-кс/202/4895/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

24 липня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу, який застосовано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 1,5 ч. 2 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу, який застосовано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 1,5 ч. 2 ст. 115 КК України.

У зазначеному клопотанні адвокат просив змінити підозрюваному ОСОБА_7 , застосований ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.06.2024 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді особистої поруки. Вважає можливим призначити у якості поручителів наступних осіб: ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є депутатом Верхньодніпровської міської ради, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є депутатом Верхньодніпровської міської ради, ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є депутатом Верхньодніпровської міської ради, а отже є особами, які заслуговують особливу довіру, мають особисті зв`язки з підозрюваним ОСОБА_7 та моральний вплив на нього, завдяки чому зможуть забезпечити належну поведінку підозрюваного

Клопотання обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання в м. Дніпрі, за місцем мешкання та роботи характеризується позитивно, має неповнолітню дитину, є військовослужбовцем. Також звертав увагу, що під час проведення досудового розслідування за місцем проживання ОСОБА_7 , було проведено декілька обшуків, де було вилучено речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Захисник ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 та підозрюваний у судовому засіданні клопотання підтримали. Звертали увагу слідчого судді, що на теперішній час ризики, які існували на першому етапі досудового розслідування значно зменшилися є всі підстави для обрання ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу. Також надавали пояснення аналогічні, викладеним у клопотанні та просили його задовольнити.

Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту, наголошуючи, що жодних нових обставин, які не були предметом розгляду під час застосування запобіжного заходу не було зазначено, а особиста порука не забезпечує виконання підозрюваним своїх обов`язків.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши позицію сторін, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000283 від 20.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 1,5 ч. 2 ст. 115 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

За ч. 4 ст. 201 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

У клопотанні захисник, посилаючись на зменшення ризиків, встановлених при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 , ставить питання щодо зміни застосованого до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисту поруку.

31.05.2024 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України.

10.06.2024 ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 28.07.2024 включно.

Як вбачається зі змісту вказаної ухвали, при її постановленні, з`ясовано всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до підозрюваного відповідного запобіжного заходу (у тому числі наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення) та зроблено висновок, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 та запобігти встановленим ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 3ч. 1 ст. 177 КПК України.

Досудове розслідування, протягом якого орган досудового розслідування має можливість зібрати докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, наразі не завершено.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки продовження існування ризиків, які стали підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у цьому кримінальному провадженні.

Ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду слідчий суддя оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої ситуації (обставин) підозрюваного ОСОБА_7 (фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та моральні принципи, сімейний стан, освіту, роботу, місце проживання, засоби до існування).

У розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення, у сукупності з іншими обставинами, збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, ЄСПЛ зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Таким чином, ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється, серед іншого, можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (за злочин, передбачений ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 1,5 ч. 2 ст. 115 КК України, у вчиненні якого, зокрема обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , передбачено виключно покарання у виді реального позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі).

За такого, слідчий суддя дійшов до висновку про продовження існування вказаного ризику.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, потерпілих слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками та потерпілими у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу. (частина 4 статті 95 КПК України).

В свою чергу, частиною 11 ст. 615 КПК України визначено, що показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації. Показання, отримані під час допиту підозрюваного, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо у такому допиті брав участь захисник, а хід і результати проведення допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

За таких обставин, ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Таким чином, ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих продовжує існувати.

Досудове розслідування, протягом якого орган досудового розслідування має можливість зібрати докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, наразі не завершено, тому продовжує існувати ризик знищення, приховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Отже, слідчим суддею встановлено продовження існування ризиків, передбачених п.1, п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею також береться до уваги, що ОСОБА_7 раніше не судимий, є військовослужбовцем, має на утриманні неповнолітню доньку, проте, такі обставини, в світлі наведених вище фактичних даних, не є настільки переконливими та вагомими, щоб знизити встановлені слідчим суддею ризики до малоймовірності чи до їх виключення.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги обґрунтованість підозри, про яку повідомлено ОСОБА_7 , зважаючи на продовження існування ризиків, передбачених п. 1, п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені при застосуванні до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність підстав для зміни застосованого до ОСОБА_7 запобіжного заходу, оскільки більш м`який запобіжний захід, в тому числі особиста порука, не здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного у даному кримінальному провадженні, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

З огляду на зазначене, керуючись ст. ст. 201, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою, який застосовано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 1,5 ч. 2 ст. 115 КК України, на особисту поруку відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1