Справа № 367/6192/24
Провадження по справі № 1-кп/367/830/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000434 від 05.04.2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Катеринівка Сарненського району Рівненської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , неодноразово судимого, останній раз вироком Ірпінського міського суду Київської області від 04.04.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на 5 років 2 місяця,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненій повторно в умовах воєнного стану за наступних обставин.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України № 271/2024 від 06 травня 2024 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 14 травня 2024 року строком на 90 діб (тобто до 12 серпня 2024 року).

ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та обвинувачується у вчиненні нового умисного злочину проти власності за наступних обставин.

Так, у ОСОБА_4 , 05.04.2024 близько 09 год 30 хв точний час досудовим розслідування не встановлено), який правомірно перебував поблизу велосипедної стоянки на території ДЮСШ по АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна - велосипеду марки «ARDIS GТА 29» чорно-салатового кольору, в умовах воєнного стану.

Одразу після цього, ОСОБА_4 , перебуваючи в тому ж місці в той же час, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він залишиться непоміченим, маючи вільний доступ, таємно викрав із велосипедної стоянки за вищевказаною адресою велосипед марки «ARDIS GTA 29» чорно - салатового кольору, що належить ОСОБА_6 , подальшому, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 8217 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненій повторно в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

Так, у ОСОБА_4 , 05.04.2024 близько 11 год. 30 хв., (точний час досудовим розслідування не встановлено), який правомірно перебував поблизу велосипедної стоянки біля буд. АДРЕСА_4 , виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна - велосипеду «ARDIS GTA 29» чорно-синього кольору, в умовах воєнного стану.

Одразу після цього, ОСОБА_4 , перебуваючи в тому ж місці в той же час, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він залишиться непоміченим, маючи вільний доступ, таємно викрав із велосипедної стоянки за вищевказаною адресою велосипед марки «ARDIS GTA 29» чорно - синього кольору, що належить ОСОБА_7 .

У подальшому, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 8000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненій повторно в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою провину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав в повному обсязі і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину. В теперішній час щиро кається у скоєному злочині, завдані збитки потерпілим відшкодував в повному обсязі, просив суд суворо не карати.

Прокурор в судовому засіданні підтримав обвинувачення, викладене стосовно ОСОБА_4 в обвинувальному акті, просив визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити обвинуваченому покарання у виді п`яти років обмеження волі, із застосуванням ст. 71 КК України, так як злочин вчинено в період відбування покарання призначеного вироком Ірпінського міського суду Київської області від 04 квітня 2024 року та призначення остаточного покарання за сукупністю вироків у вигляді 5 років 4 місяців позбавлення волі. При вирішенні питання щодо речових доказів велосипедів марки «ARDIS GTA 29», вважає за можливе залишити у власників ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , яким останні були передані на зберігання.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, міру покарання визначити на розсуд суду.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України зі згоди учасників судового провадження, які на думку суду правильно розуміють зміст обставин по справі і не оспорюють їх, та немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і визначив обсяг доказів, що підлягає дослідженню в судовому засіданні, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 показання, якого відповідають фактичним обставинам справи та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочинів викладена у даному вироку суду доведена та його дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно в умовах воєнного стану, вчинив злочини передбачені ч. 4 ст. 185 КК України.

Також, судом досліджено дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше неодноразово судимий, останній раз вироком Ірпінського міського суду Київської області від 04 квітня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на 5 років 2 місяця, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, з місця проживання характеризується посередньо, про що свідчать: характеристика, надана ВП № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області, довідки Комунального некомерційного підприємства «Ірпінська центральна міська лікарня» Ірпінської міської ради Київської області № 1 від 07.05.2024 року та № 1/1 від 07.05.2024 року, вимога щодо судимості та його свідчення.

При визначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, що вчинені ним злочини відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, думку потерпілих, яка направили до суду заяви про те, щоб притягнути обвинуваченого до відповідальності та обрати вид і міру покарання згідно з чинним законодавством України, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З врахуванням всіх обставин справи, ступеня тяжкості, обставини вчиненого злочину, і даних про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

В даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 вчинив злочини 05 квітня 2024 року, тобто: після постановлення Ірпінським міським судом Київської області вироку від 04 квітня 2024 року, яким у порядку ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання, що невідбуте за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 23.07.2020 за ч.3 ст. 185 КК України та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 2 (два) місяці позбавлення волі.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

З врахуванням всіх обставин справи, ступеня тяжкості скоєних ОСОБА_4 кримінальних злочинів, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки інші види покарання не будуть мати впливу на його виправлення, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Саме таке покарання буде відповідати вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Суд не вбачає підстав для застосування положень ст. 69 КК України.

При цьому остаточне покарання йому необхідно визначити за правилами ст.71 КК України.

Свою правову позицію суд обґрунтовує тим, що згідно із системним аналізом ч. 4 ст. 70 та ч. 1 ст. 71 КК України початковим моментом періоду вчинення злочину, протягом якого суд призначає покарання за сукупністю вироків, є саме момент постановлення вироку, а не набрання ним законної сили. Так, закон про кримінальну відповідальність визначає загальний критерій для відмежування випадків призначення остаточного покарання за сукупністю злочинів та сукупністю вироків і пов`язує його саме з моментом між діяннями, які вчинені до прийняття судового рішення про винуватість особи та після прийняття такого рішення.

Водночас суд зазначає, що від набрання попереднім вироком законної сили залежить і можливість призначення остаточного покарання як за сукупністю злочинів, так і за сукупністю вироків.

Так, з одного боку, вирок, який набрав законної сили, є загальнообов`язковим і таким, що підлягає виконанню та врахуванню під час призначення покарання за новим вироком, тоді як постановлення вироку місцевим судом не виключає подальшої зміни чи скасування його в порядку перегляду судами апеляційної чи касаційної інстанцій, а також за нововиявленими або виключними обставинами, у результаті яких вирок може втратити своє самостійне правове значення у частині висновків про винуватість особи і про необхідність призначення їй покарання (в тому числі зі звільненням від його відбування з випробуванням).

А з іншого боку, суд зазначає, що момент постановлення попереднього вироку не змінює положення щодо законної сили судових рішень (обвинувальних вироків) з огляду на те, що за сукупністю вироків приєднанню до покарання, призначеного за новим вироком, підлягає лише невідбута частина покарання за попереднім вироком. І це правило, закріплене у ст. 71 КК України, вказує на обов`язковість умови щодо набрання попереднім вироком законної сили.

Тому суд пропонує визначити умови для застосування ст. 71 КК України у випадку, якщо засуджений вчинив новий злочин після проголошення попереднього вироку судом першої інстанції і до набрання ним законної сили, а саме:

на час постановлення нового вироку попередній вирок набрав законної сили;

на час постановлення нового вироку засуджена особа ще не відбула повністю покарання (має невідбуту частину покарання) за попереднім вироком;

за попереднім вироком особу було засуджено із призначенням покарання або зі звільненням від його відбування з випробуванням (статей 75, 79, 104 КК);

за наслідками апеляційного розгляду попередній вирок не було скасовано із закриттям кримінального провадження чи з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції (п. 5 та п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК), а також не було скасовано повністю у випадку, зазначеному в п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК України.

За наявності цих умов, на думку суду, остаточне покарання новим вироком має призначатися із застосуванням положень ст. 71 КК (за сукупністю вироків). У такому разі згідно з правилами ст. 71 КК суд першої інстанції до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком (з урахуванням змін, внесених ухвалою апеляційного суду) або за вироком суду апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене суд при призначенні остаточного покарання ОСОБА_4 керується вимогами ст. 71 КК України та вважає за необхідне призначити обвинуваченому остаточне покарання шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком суду невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Таке покарання стосовно ОСОБА_4 є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення судових експертиз у кримінальному провадженні: № СЕ-19/111-24/30588-ТВ від 22.05.2024 року у сумі 1135 гривень 92 копійки, № СЕ-19/111-24/30585-ТВ від 22.05.2024 року у сумі 1135 гривень 92 копійки.

Запобіжний захід застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні у виді тримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст. 100 КПК України. Разом із тим, будь-яких відомостей по речовим доказам, а саме: СD-R диск з камер відеоспостереження «Безпечне місто» по даному кримінальному провадженні суду прокурором не надано, тому суд позбавлений можливості вирішити питання щодо речових доказів, а саме: СD-R диск з камер відеоспостереження «Безпечне місто» у відповідності до КПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 349, 369-374, 394 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

У порядку ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати частково невідбуту частину покарання за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 04 квітня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України призначивши ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , статочне покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 3 (три) місяця.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислювати з моменту його фактичного затримання 24.06.2024 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до набрання вироком законної сили - залишити у вигляді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз:

№ СЕ-19/111-24/30588-ТВ від 22.05.2024 року у сумі 1135 гривень 92 копійки,

№ СЕ-19/111-24/30585-ТВ від 22.05.2024 року у сумі 1135 гривень 92 копійки.

Речовий доказ по даному кримінальному провадженню велосипед марки «Аrdis» чорно-салатового кольору, що був переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 залишити у власника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Речовий доказ по даному кримінальному провадженню велосипед марки «Ардіс» чорного кольору, що був переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів за адресою: АДРЕСА_5 повернути власнику ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вирок суду першої інстанції, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення, до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги до Ірпінського міського суду Київської області.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1