г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1673/24
Номер провадження 1-кп/213/198/24
У Х В А Л А

Іменем України

24 липня 2024 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого, захисника адвоката ОСОБА_4 , потерпілої, представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру матеріалів досудового розслідування за №0002089, за обвинуваченням ОСОБА_6 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ

Обвинувачений подав клопотання про скасування арешту на автомобіль НОМЕР_1 , надавши йому право користування, та залишивши заборону відчуження.

Обвинувачений та його захисник пояснили, що автомобіль зберігається в неналежних умовах, крім того у обвинуваченого хворіють батьки та автомобіль йому необхідний для того, щоб возити їх у лікарню.

Прокурор заперечував, зазначив, що не всі докази досліджені судом, обвинувачений вину визнає частково, та не виключено, що може виникнути необхідність проведення експертиз або слідчих дій в тому числі з даним автомобілем.

Потерпіла та представник потерпілої просили відмовити у клопотанні, оскільки даний арешт виступає також гарантією майбутнього виконання судового рішення щодо стягнення моральної шкоди з обвинуваченого на користь потерпілої. Представник потерпілої пояснив, що не заявляв клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль, оскільки арешт вже було накладено слідчим суддею.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК арешт майна відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження, та застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження. Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (накладення арешту на майно) може призвести до його приховування, що призведе до неможливості встановлення об`єктивної істини по вказаному кримінальному провадженню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК порядку.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Враховуючи позиції сторін, те що судове слідство тільки розпочато та не всі докази досліджені, враховуючи наявність заявленого цивільного позову, враховуючи не виключення можливості в ході судового слідства виникнення необхідності в доступі до арештованого майна, враховуючи ризик пошкодження чи знищення з необережності арештованого майна, суд вважає, що на даний час відсутні підстави для скасування арешту.

Керуючись ст.ст. 131, 170 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ

У задоволенні клопотання про часткове скасування арешту на автомобіль - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Дата складання повного тексту 24.07.2024р.

Суддя ОСОБА_1