Провадження № 1-кп/761/2953/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

провівши підготовче судове засідання в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000277 від 17.11.2022, стосовно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростишів Житомирської області, громадянина України, який здобув вищу освіту, не працює, одружений, має трьох малолітніх дітей 2012, 2018, 2023 років народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України,

за участю:

секретаря - ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_2 ,

власника майна - ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва 20 березня 2024 року надійшов обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000277 від 17.11.2022, стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвалою суду від 21 березня 2024 року вказане провадження призначено до підготовчого судового засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 просив постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту стосовно ОСОБА_2 у відкритому судовому засіданні. Щодо заявленого стороною захисту клопотання про повернення обвинувального акту зазначив, що воно є необґрунтованим, сам акт був вручений обвинуваченому. В частині доводів захисників щодо необхідності повернення цивільних позовів вказав, що форма позову та процедура його вручення відповідають вимогам чинного законодавства. Щодо відсутності в рамках даного провадження потерпілого звернув увагу, що Київською міською радою не подавалася заява про визнання її потерпілою особою, однак це не виключає той факт, що останній завдано кримінальним правопорушенням майнових збитків. Також прокурор додав, що не заперечує щодо задоволення клопотання ОСОБА_7 про скасування арешту майна. У той же час, вважає, що клопотання КП «Міський магазин» задоволенню не підлягає, оскільки системний блок містить інформацію, що визнана речовим доказом в рамках даного кримінального провадження, та має важливе значення для встановлення об`єктивних обставин у ході судового розгляду.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заявив письмове клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з огляду на невідповідність обвинувального акта стосовно ОСОБА_2 вимогам ст. 291 КПК України. Так, останній всупереч вимогам вказаної статті не містить інформації щодо потерпілого, якому, як стверджує сторона обвинувачення, протиправними діями ОСОБА_2 заподіяна шкода. Крім того, напрошується логічний висновок, якщо в рамках даного провадження відсутній потерпілий, то й відсутні підстави говорити про те, що якійсь особі (фізичній чи юридичній) завдана шкода. У той же час, до обвинувального акту долучено цивільний позов, поданий прокурором в інтересах КП «Міський магазин», відтак, фактично матеріали провадження та викладені в обвинувальному акті відомості не узгоджуються, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

У той же час, сторона обвинувачення кваліфікує дії ОСОБА_2 як такі, що були вчинені за попередньою змовою групою осіб, однак обвинувальний акт не містить вказівки на час, місце, мотиви, осіб, між якими відбулася попередня змова, хто саме входив до цієї групи, не вказано в чому полягала розроблена тактика поведінки серед групи осіб. Так само зі змісту обвинувального акту не вбачається корисливий умисел ОСОБА_2 , який є обов`язковою складовою для кваліфікації дій особи за ч. 2 ст. 364 КК України, а також не вказано третіх осіб, в інтересах яких діяв ОСОБА_2 .

Разом з тим, одночасно зі зверненням прокурора з обвинувальним актом до суду останній повинен долучити розписки про отримання копії такого акту підозрюваним та його захисниками. Однак даний обвинувальний акт та додатки до нього не містять розписок захисників обвинуваченого, якими підтверджується ознайомлення сторони захисту у повному обсязі з процесуальними документами, які скеровуються стороною обвинувачення до суду.

Також сторона захисту вбачає невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування кримінального провадження вимогам ст. 109 КПК України. Так, останній не містить переліку всіх процесуальних дій, що були вчинені в рамках даного кримінального провадження. Більше того, реєстр взагалі не містить вказівки на складення обвинувального акту, який в силу ч. 4 ст. 110 КПК України є процесуальним рішенням.

Крім того, захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про повернення цивільного позову, долученого до обвинувального акту. Перш за все, захисник вказав, що цивільний позов як процесуальний документ не містить дати складення документу. Зі змісту вбачається, що інших позовів до того ж відповідача і з тих самих підстав не було подано, однак таке твердження не відповідає дійсності. На стадії досудового розслідування прокурор в інтересах держави в особі Київської міської ради подавав цивільний позов щодо стягнення з ОСОБА_2 завдання шкоди у розмірі 5 750 573 грн. 09 коп., датований 10.08.2023 року.

У той же час, поданий прокурором позов не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, не містить викладу жодних обставин, якими б обґрунтовувалися позовні вимоги, не зазначено доказів на підтвердження заявлених вимог, сама позовна заява не містить обґрунтованого розрахунку суми, що підлягає стягненню. Так, прокурор обмежився лише зазначенням фрази про загальний розмір збитків та відобразив її у прохальній частині позовної заяви, однак з чого сформована дана сума та чому є збитками не обґрунтовано.

У своєму клопотанні захисник звертає увагу, що підставою звернення прокурора в інтересах держави є те, що відповідач здійснював безпідставну розтрату коштів місцевого бюджету. Однак ОСОБА_2 , як випливає зі змісту обвинувального акту, не обвинувачується у розтраті коштів місцевого бюджету. Враховуючи, що останній таких дій не вчиняв, не міг завдати зазначених у цивільному позові збитків, а відтак, не може бути відповідачем за даним позовом. Крім того, обвинувальний містить посилання на заподіяння діями ОСОБА_2 матеріальної шкоди місцевому бюджету - КП «Міський магазин» у вигляді недоотриманого доходу (упущеної вигоди). Однак відсутні будь-які посилання на завдання шкоди державі в особі Київської міської ради.

Отже, як стверджує захисник ОСОБА_5 , прокурор не повинен бути альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який уповноважений виступати від імені держави і захищати її інтереси у зносинах з іншими суб`єктами права. Крім того, сам цивільний позов підписаний прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , однак підтверджуючих документів, які уповноважують останнього на підписання цивільного позову від імені Київської міської прокуратури, до наданих суду процесуальних документів не долучено. Таким чином, враховуючи необґрунтованість права прокурора звертатися до суду в інтересах держави, невизначеність кому яким чином та ким саме завдано збитків, недоведеність чи було взагалі в рамках даного кримінального провадження завдано будь-яких збитків, відсутність обґрунтування завданих збитків, невідповідність заявленого прокурором цивільного позову вимогам чинного цивільного процесуального законодавства, сторона захисту просить суд не брати до уваги такий позов та повернути його позивачу.

Також захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні заявив письмове клопотання про здійснення виклику та проведення допиту під час судового розгляду провадження по суті осіб, з якими ОСОБА_2 , як керівник КП «Міський магазин», підписував договори щодо пролонгації терміну дії Основних договорів щодо розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та які не були допитані на стадії досудового розслідування, однак, на переконання сторони захисту, їх покази є важливими для встановлення об`єктивних обставин справи.

Наявні у матеріалах провадження клопотання про скасування арешту майна підтримав.

Захисник ОСОБА_6 підтримав позицію захисника ОСОБА_5 , просив задовольнити подані ним клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_2 підтримав своїх захисників та просив задовольнити заявлені ними клопотання. Клопотання про скасування арешту на мобільний телефон ОСОБА_7 підтримав, щодо клопотання КП «Міський магазин» зазначив, що покладається у вирішенні даного питання на розсуд суду.

Власник майна ОСОБА_7 подане раніше клопотання про скасування арешту майна підтримав та просив задовольнити із зазначених у ньому підстав.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, суд приходить до такого висновку.

Так, суд вважає за необхідне першочергово вирішити питання щодо наявності підстав для повернення обвинувального акту прокурору.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України до повноважень суду під час підготовчого судового засідання належить прийняття рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Положеннями ст. 291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.

Як вбачається з вимог ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити зокрема анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дату народження, місце проживання, громадянство), анкетні відомості потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дату народження, місце проживання, громадянство), виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Зі змісту обвинувального акту стосовно ОСОБА_2 , який надійшов на розгляд до суду, убачається, що він містить усі відомості, передбачені ст. 291 КПК України, зокрема анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дату народження, місце проживання, громадянство), зазначено про відсутність потерпілого у кримінальному провадженні, у ньому викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на статтю закону України про кримінальну відповідальність.

Вказаний обвинувальний акт підписано слідчим, який його склав, та прокурором, який обвинувальний акт затвердив, проставлено відбиток печатки Солом`янської окружної прокуратури м. Києва, до обвинувального акту додано усі передбачені кримінальним процесуальним законом додатки. Таким чином, твердження захисника ОСОБА_5 щодо невідповідності обвинувального акту передбаченим ст. 291 КПК України вимогам не знайшли свого підтвердження.

Крім того, сторона захисту вказує, що відсутність в обвинувальному акті даних про потерпілого є його суттєвим недоліком, що унеможливлює призначення обвинувального акту до судового розгляду, а сам процесуальний документ підлягає поверненню прокурору. Однак із такими твердженнями суд не може погодитися, оскільки, як встановлено у судовому засіданні, на стадії досудового розслідування Київська міська рада не виявила бажання отримати статус потерпілого у даному провадженні. У той же час, стороною обвинувачення зібрано достатньо доказів для оголошення ОСОБА_2 про підозру та у подальшому складання відповідного обвинувального акту, що скерований на розгляду до суду. А відтак, враховуючи, що потерпілий у даному провадженні відсутній, не зазначення стосовно нього відомостей в обвинувальному акті не свідчить про його невідповідність вимогам КПК України.

Доводи захисника в частині неправильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_2 , помилковість посилання стороною обвинувачення на вчинення інкримінованого останньому діяння за попередньою змовою групою осіб, відсутність обґрунтування щодо часу, мети та мотивів вчинення злочинів, не можуть бути оцінені на даній стадії кримінального провадження. Одночасно суд роз`яснює, що відповідність викладеного в обвинувальному акті фактичним обставинам провадження підлягають перевірці та оцінці безпосередньо під час судового розгляду обвинувального акту по суті. Таким чином, наразі такі доводи є передчасними та не впливають на вирішення питання щодо повернення обвинувального акту прокурору.

У свою чергу, як вбачається з вимог ст. 109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Такий реєстр повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Із долученого до обвинувального акту реєстру матеріалів кримінального провадження стосовно ОСОБА_2 вбачається, що у ньому детально описані процесуальні дії, які вчинялися уповноваженими у кримінальному провадженні №0000277 від 17.11.2022 особами, із зазначенням всіх реквізитів: порядкового номеру проведеної дії чи прийнятого рішення, найменування дії/рішення уповноваженої особи, дата вчинення процесуальної дії чи прийняття рішення, а також зазначено особу, яка вчинила відповідну дію чи прийняла рішення.

Таким чином, судом не встановлено допущення прокурором порушень вимог кримінального процесуального закону під час подання до суду обвинувального акту, який відповідає положенням ст. 291 КПК України за своєю формою та змістом, разом із долученими до нього додатками. Відтак, клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору не підлягає задоволенню.

Отже, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження відповідно до ст.ст. 32, 33, 615 КПК України підсудне Шевченківському районному суду м. Києва, обвинувальний акт складено у відповідності до положень КПК України, підстав для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України судом під час підготовчого судового засідання не встановлено, а тому, суд приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000277 від 17.11.2022, відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

Судовий розгляд з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження необхідно проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

В судове засідання необхідно викликати наступних осіб: прокурора, захисників, обвинуваченого.

У той же час, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 315 КПК України з метою підготовки справи до судового розгляду суд розглядає клопотання учасників судового провадження, зокрема про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту.

Так, у судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про виклик у відповідне судове засідання ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 для допиту їх в якості свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 65 КПК України свідком у кримінальному провадженні є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.

Суд сприймає твердження захисника про те, що таким особам можуть бути відомі обставини, які підлягають доказуванню в рамках даного кримінального провадження. Заперечень з цього приводу від прокурора не надійшло.

Відповідно до положень ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У той же час, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Так, беручи до уваги принцип безпосередності дослідження доказів, закріплений у ст. 23 КПК України, суд приходить до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_5 про виклик свідків підлягає задоволенню, а ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 - виклику для допиту у відповідне судове засідання.

Щодо заявленого захисником ОСОБА_5 клопотання про повернення цивільного позову, поданого прокурором ОСОБА_4 в інтересах держави в особі Київської міської ради, суд звертає увагу на таке. Із аналізу заявленого прокурором на стадії досудового розслідування цивільного позову вбачається, що останній містить найменування суду, до якого подається позов, а також вказані анкетні дані сторін провадження, прокурором викладено позовні вимоги, а також обґрунтовано право звертатися в інтересах держави в особі Київської міської ради, зазначено, що аналогічні позови в рамках даного кримінального провадження не пред`являлися. Отже, такий цивільний позов відповідає вимогам чинного цивільного процесуального законодавства (ст.ст. 175-177 ЦПК України), а відтак, може бути розглянутий в рамках даного кримінального провадження.

Разом з тим, твердження щодо наявності у даному провадженні аналогічного цивільного позову не підтвердилися у ході судового засідання та наведене не вбачається із наявних у розпорядженні суду матеріалів, а відтак, наразі такі доводи є передчасними. Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення цивільного позову.

Також суд звертає увагу, що в рамках даного кримінального провадження наявне клопотання ОСОБА_7 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17 липня 2023 року на мобільний телефон марки Iphone 11 pro max imei НОМЕР_1 зеленого кольору у прозорому чохлі, з вмістом сім-картки оператора «Лайфсел».

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Разом з тим, ст. 174 КПК України закріплює, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Так, згідно з ч. 2 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вимоги абзацу 2 ч. 1 ст. 174 КПК України передбачають, що обов`язок доведення, що у подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, законодавець покладає безпосередньо на особу, яка звернулась із клопотанням про скасування арешту майна.

Як вбачається зі змісту клопотання ОСОБА_7 про скасування арешту майна та встановлено у ході судового розгляду, наразі потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, відпала, подальше втручання у законне право власності ОСОБА_7 є виправданим, оскільки експертні дослідження з вилученим мобільним телефоном проведені, необхідна для провадження інформація скопійована та перебуває у розпорядженні сторони обвинувачення. Наведене підтверджено й прокурором ОСОБА_4 у судовому засіданні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_7 про скасування арешту задоволенню, а накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17 липня 2023 року арешт на мобільний телефон марки Iphone 11 pro max imei НОМЕР_1 зеленого кольору у прозорому чохлі, з вмістом сім-картки оператора «Лайфсел» скасуванню.

У той же час, щодо клопотання КП «Міський магазин» (Київської міської державної адміністрації) про скасування арешт, накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17 липня 2023 року на системний блок чорного кольору серійний номер 8CN745020G, суд прийшов висновку, що воно не підлягає задоволенню з огляду на те, що вилучене майно безпосередньо стосується обставин, що встановлюються в рамках даного кримінального провадження, та визнано речовим доказом.

Разом з тим, представник КП «Міський магазин» (Київської міської державної адміністрації) для розгляду даного клопотання до суду не прибув, додаткових пояснень не направляв, а враховуючи, що обов`язок доведення відсутності потреби лягає саме на особу, яка звертається із клопотанням про скасування арешту майна, суд не знайшов достатніх підстав для задоволення поданого клопотання.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 22, 26, 27, 170, 174, 291, 314-316, 369-372, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, на 11 год. 00 хв. 06 листопада 2024 року, про що повідомити зацікавлених осіб.

Викликати для участі у судовому засіданні прокурора, обвинуваченого та його захисників.

Клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту, повернення цивільного позову - залишити без задоволення.

Клопотання захисника ОСОБА_5 про виклик свідків - задовольнити. Викликати у відповідне судове засідання свідків захисту - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Клопотання ОСОБА_7 про скасування арешту - задовольнити. Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17 липня 2023 року на мобільний телефон марки Iphone 11 pro max imei НОМЕР_1 зеленого кольору у прозорому чохлі, з вмістом сім-картки оператора «Лайфсел».

Клопотання КП «Міський магазин» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування арешт, накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17 липня 2023 року на системний блок чорного кольору серійний номер 8CN745020G - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 01 листопада 2024 року о 10 год. 25 хв.

Суддя ОСОБА_1