Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/7572/24
У Х В А Л А

05.11.2024 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000632 від 11.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, раніше судимого,

В С Т А Н О В И В:

Cлідчий СВ відділення поліції № 1 Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КК України ОСОБА_6 .

Подане клопотання обґрунтовує тим, що 10 жовтня 2024 року близько 21 години ОСОБА_5 перебуваючи на площі Миру в м. Виноградів Берегівського району Закарпатської області, біля магазину «AQUASERVIS», що за адресою АДРЕСА_2 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, пов`язаних з самоствердженням у суспільстві, з метою спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, підійшов до ОСОБА_7 , яку схопив обома руками за праву руку, викручуючи, смикнув на себе та повалив останню на землю.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілій ОСОБА_7 , відповідно до висновку судово - медичної експертизи № 127 від 16.10.2024, заподіяно тілесні ушкодження, у вигляді синця на шкірних покривах передньої поверхні правого колінного суглоба та закритого перелому променевої кістки правої руки, без зміщення, що спричиняє розлад здоров`я тривалістю більше 21 дня, згідно п.2.2.1в «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених «Наказом №6» МОЗ України від 17.01.95 кваліфікуються, як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

05 листопада 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, раніше неодноразово судимого за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК України, повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3 років, а в разі доведення його вини в ході судового слідства, останньому загрожує реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам незаконно впливати на свідків або іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню.

Відповідно до ст. 177 КПК України з метою застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду та повторно вчиняти злочини.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_5 є нетяжким і передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до З років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім цього, враховуючи той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) дають підстави вважати, що підозрюваний усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення особливо тяжкого злочину може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України.

Незаконно впливати на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_5 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження може вступати у поза процесуальні відносини із потерпілим, свідками та понятими та схиляти їх до зміни даних слідству показів і це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показів або відмови від надання таких.

2. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Знаходячись на волі підозрюваний ОСОБА_5 зможе використовуючи свої зв`язки координувати дії засобами, які мають можливість впливати на викривлення зазначених даних для кримінального провадження шляхом погрози та тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджанням досудового розслідування.

Крім того, ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

Підставою застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У випадку засудження ОСОБА_5 за вчинення злочину, до нього може бути застосовано покарання у виді позбавлення волі строком до 3 років.

Так у ст. 5 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи R (80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Таким чином, відповідно до вказаної рекомендації, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за вчинений злочин. Тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо підозрюваного.

Вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що ОСОБА_5 працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає, згідно характеристики характеризується з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, за характером не спокійний, схильний до конфліктних ситуацій, неодноразово надходили скарги на поведінку з боку мешканців місто до поліції, притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності.

Згідно вимоги про судимість: 22.11.2021 засуджений Виноградівським районним судом за ст. 125 ч. 1 КК України, 29.09.2023 засуджений Самбірським міським судом Львівської області за ст. 125 ч. 1 КК України, 17.06.2024 засуджений Виноградівським районним судом за ст. 125 ч. 2 КК України.

Враховуючи вищевикладене, сторона обвинувачення опираючись на зібрані в ході проведення досудового розслідування докази, вважає за необхідне враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та наявні обставини, обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор, слідчий клопотання підтримали.

Підозрюваний проти клопотання заперечував.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`яти років.

Положеннями ч. 1 ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ч. 2 вказаної норми закону передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Органом досудового слідства СВ відділення поліції № 1 Берегівського районного ВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області - проводиться досудове розслідування кримінального провадження Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000632 від 11.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Прокурор довів наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Вказаний висновок підтверджується копією повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України йому вручена .

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Стороною обвинувачення доведено існування ризиків того, що підозрюваний перешкоджав кримінальному правопорушенню, з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим, внаслідок відсутності міцних соціальних звязків за місцем проживання та постійного місця роботи, вчинити інше правопорушення, обставини передбачені п. 2 ч. 2 ст. 183 КК України, які слугують підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таким чином мотиви сторони захисту слідчий суддя відхиляє.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполучного Королівства» (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Таким чином, з урахуванням характеру діяння, яке інкримінуються підозрюваному, яке класифікуються як нетяжке, обставини їх вчинення, тяжкості покарання, що йому загрожує до 3 років позбавлення волі у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає меті, з якою він застосовується до особи, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України.

В даному випадку запобіжний захід у виді тримання під вартою позбавляє можливості підозрюваного перешкодити кримінальному провадженню, ухилитися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків сторони обвинувачення, а також вчинити інше правопорушення, як на стадії досудового розслідування так і під час судового розгляду.

Обраний відносно підозрюваного запобіжний захід з урахуванням його тривалості - 60 діб не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінуються, тяжкістю покарання, яке йому загрожує згідно санкції статті, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ризики є дійсними, і вони виключають, на даний час, можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не повязаного з позбавленням волі.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоровя підозрюваного; міцність соціальних звязків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Також слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, запобіжний захід у виді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження.

Слідчий суддя на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначає розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину вчиненого із застосуванням насильства.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 194 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, починаючи з 05.11.2024 року по 03.01.2025 року (включно).

Датою закінчення дії запобіжного заходу є 04.01.2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і підлягає до негайного виконання органом досудового розслідування.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1