Провадження по справі №1-кс/522/5582/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_4 перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

03.10.2024 року ОСОБА_3 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 від розгляду справи №522/11460/20 в кримінальному провадженні, внесеному у ЄРДР №0006442, у зв`язку з тим, що на переконанням заявника Приморський районний суд м. Одеси є ліквідованою Указом Президента України установою, тому він вважає, що розглядаючи відносно нього справи суд здійснює на нього моральний тиск та завдає фізичного виснажування. Також заявник зазначає, що суддя ОСОБА_4 є упередженою та порушує принципи змагальності сторін.

08.10.2024 та 15.10.2024 року заявник ОСОБА_3 під час слухання суддею Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 заяви ОСОБА_3 про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси від ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , заявив відвід судді ОСОБА_1

Позиція учасників судового розгляду.

Судовий розгляд проведено за відсутністю ОСОБА_3 , який в судове засідання не з`явився, неодноразово будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки ОСОБА_3 суд не повідомив.

Кожного разу, коли призначались судові засідання, заявник ОСОБА_3 особисто подавав безпосередньо через канцелярію суду заяви, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції Приморського районного суду м. Одеси на відповідних заявах, що у свою чергу переконливо свідчить про обізнаність заявника про дату та час судових засідань та відкриту демонстрацію його небажання приймати участь у судовому засіданні під час розгляду його заяв.

Суддя ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, однак надала заяву про розгляд заяви про відвід без її участі.

Частиною четвертою статті 107 КПК України визначено, що у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Мотиви суду.

Встановлено, що відвід судді заявляється у тому числі і з підстав, визначених п.4 ч.1 ст.75 КПК України, тобто за наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Вирішуючи питання відводу судді, який розглядає питання відводу іншого судді, виходжу з поняття такої процесуальної дії як відвід, який може бути заявлений лише тому судді, який бере участь у кримінальному провадженні (ч.1 ст.75 КПК України). У випадку заявлення відводу судді, такий відвід розглядає інший суддя цього суду (ч.1,2 ст.81 КПК України).

Отже, заявлення відводу судді, який розглядає заяву про відвід іншого судді, а отже не здійснює повноваження судді у даному кримінальному провадженні, а лише перевіряє наявність підстав, що виключають участь судді у провадженні, КПК України не передбачає. Заявлення такому судді відводів можна розцінювати як зловживання правом на відвід з метою затягування провадження.

Незгода із рішеннями судді може бути оскарженою або до апеляційної інстанції, або ж під час підготовчого провадження у суді.

Відповідно до ч.4 ст.81 КПК України, якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суддя має право залишити таку заяву без розгляду.

Аналіз зазначених норм кримінального процесуального закону свідчить про те, що заявлення відводів судді, який розглядає відвід іншого судді, а отже не здійснює повноважень судді у конкретному кримінальному провадженні, а лише перевіряє наявність підстав, що виключають участь судді у кримінальному провадженні, КПК не передбачено. Заявлення відводів такому судді можна розцінювати як зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження та відповідно єдиним законодавчим механізмом реагування суду на подібні дії є залишення заяви про відвід без розгляду, що передбачено ч.4 ст.81 КПК України.

Аналогічні роз`яснення містяться у Листі Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.06.2016 №223-1650/0/4-16 «Щодо окремих питань здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю в кримінальному провадженні.

В даному конкретному випадку суд констатує, що дії заявника щодо заявлення відводу судді ОСОБА_1 , який не здійснює повноважень судді у конкретному кримінальному провадженні, а лише перевіряє наявність підстав, що виключають участь судді ОСОБА_4 у розгляді справи, абсолютно протирічать положенням кримінального процесуального закону, які регулюють підстави та правила заявлення відводу, не узгоджуються із завданням кримінального процесу, який передбачає зокрема швидке розслідування та судовий розгляд, а також порушує одну із засад кримінального провадження розумність строків.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що має місце зловживання процесуальним правом на подання заяви про відвід, що вимагає від суду відповідного реагування за допомогою передбачених законодавчих механізмів і є безумовною правовою підставою для залишення без розгляду заяви ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_1 .

Таким чином, суддя, який розглядає питання про відвід іншого слідчого судді, при заявленні йому відводу, повинен залишати таку заяву без розгляду, у зв`язку з чим залишаю без розгляду заяву ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_1 від розгляду заяви ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 .

Розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 , приходжу до наступного висновку.

Статтями 75, 76, 80, 81 КПК України визначено перелік підстав для відводу судді, вимоги до заяви про відвід, а також порядок розгляду такої заяви.

Відповідно до статті 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

2. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Заява ОСОБА_3 не містить в собі жодних відомостей щодо наявності підстав, передбачених ст. 75 КПК України, для відводу судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 від розгляду обвинувального акту з додатками у кримінальному провадженні № 0006442 від 05.12.2019 року відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Суд звертає увагу заявника, що відповідно до ст. 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.

Дійсно, Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 449/2017 ліквідовано Приморський районний суд міста Одеси та утворено Другий окружний суд міста Одеси у Приморському районі міста Одеси із місцезнаходженням у місті Одесі.

Однак, має місце довільне та хибне трактування закону заявником, оскільки відповідно до частини шостої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду. Згідно з абзацом першим пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Згідно з ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід подаються одразу після встановлення підстав такого відводу. Відвід повинен бути вмотивований.

Таким чином, для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість, навести відповідні аргументи, докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є обов`язком судді. Відповідно до цінності 2 принципу «Об`єктивність» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 року (далі Бангалорські принципи), об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Об`єктивний критерій визначає, чи дотримався суддя достатніх гарантій, що дозволяють виключити будь-який сумнів щодо його неупередженості. Щодо цього критерію, то необхідно встановити, чи існують, крім поведінки самого судді, факти, що потребують доведення, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді. Мається на увазі, що при ухваленні рішення про те, чи є в конкретній справі законна підстава побоюватися, що конкретний суддя або склад суду проявили недостатню неупередженість, думка відповідної особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи може це побоювання бути об`єктивно виправданим. Про це йдеться у рішенні ЄСПЛ у справі «Паунович проти Сербії» (№54574/07).

За результатами проведеного судового розгляду поданої заяви, суд, перевіривши викладені в заяві доводи, приходить до висновку, що заява про відвід підлягає відхиленню у зв`язку з відсутністю законних підстав, передбачених ст. 75 КПК України, які б виключали можливість участі судді ОСОБА_4 від розгляду обвинувального акту з додатками у кримінальному провадженні № 0006442 від 05.12.2019 року відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та вважає, що наведені в заяві підстави відводу судді не викликають сумнівів у неупередженості такого в результатах розгляду кримінального провадження, оскільки є надуманими та голослівними. Відтак, наведене не може свідчити про упередженість судді ОСОБА_4 під час розгляду обвинувального акту, а тому будь-яких даних і доказів щодо можливої необ`єктивності чи зацікавленості судді в результатах розгляду такої не встановлено.

Окрім того, відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Як вбачається із матеріалів заяви про відвід судді ОСОБА_4 , у ній не вказано жодної із вищезазначених обставин для відводу судді, обставини, які викладені у заяві про відвід не свідчать про упередженість або зацікавленість слідчого судді у розгляді даного кримінального провадження.

За наведених обставин, вважаю, що у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 від розгляду обвинувального акту з додатками у кримінальному провадженні № 0006442 від 05.12.2019 року відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України - необхідно відмовити.

Керуючись ст. 75, 80, 81 КПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяви ОСОБА_3 від 08.10.2024 та 17.10.2024 року про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 від розгляду заяви ОСОБА_3 про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 залишити без розгляду.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 від розгляду обвинувального акту з додатками у кримінальному провадженні № 0006442 від 05.12.2019 року відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України відмовити з підстав, вказаних в мотивувальній частині ухвали судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_5

17.10.2024