Справа № 373/2212/24
Номер провадження 1-кс/373/389/24
УХВАЛА

04 жовтня 2024 року м. Переяслав

Слідчий суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретарки судових засідань ОСОБА_2 , розглянув клопотання прокурорки Переяславського відділу Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні ЄРДР №0000389 від 03.10.2024 про арешт майна.

Клопотання надійшло до суду 03.10.2024.

У клопотанні прокурорка просить накласти арешт на 2 купюри номіналом 500 грн, які були вилучений 02.10.2024 в ході проведення огляду поблизу блок-посту 44км автошляху Бориспіль-Дніпро Київської області.

Клопотання обґрунтовано тим, що 02.10.2024 близько 12:00 ОСОБА_4 , народжений ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись на блок- АДРЕСА_1 , з метою уникнення адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП, надав працівникам поліції неправомірну вигоду в сумі 1000 гри.

В ході проведення огляду місця події у приміщенні блок-посту на столі виявлено грошові кошти, а саме 2 купюри номіналом 500 гривень кожна № ЕЕ1604070 та № ГВ1426896, вищевказані грошові кошти у подальшому вилучені та поміщені до спеціального пакету № WAR0044053.

03.10.2024 слідчим СВ ВП № 1 Бориспільського РУП ГУН11 в Київській області винесено постанову про визнання зазначених грошових коштів речовими доказами та передачу їх на зберігання.

Прокурорка направила заяву про розгляд клопотання без її участі.

ОСОБА_4 до суду не з`явився, про час розгляду клопотання повідомлений.

До клопотання у копіях додані та підтверджують підстави вилучення документи у тому числі в копіях: витяг з ЄРДР №0000389 від 03.10.2024; рапорт старшого інспектора-чергового ЧЧ СМ ВП №1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 ; рапорт поліцейського СРПП ВП №1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 ; протокол огляду місця події від 01.07.2024 з ілюстративними таблицями; постанова про визнання речових доказів та передачу на зберігання від 03.10.2024; протоколи допитів свідків від 03.10.2024.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 цього Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 цього Кодексу речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Отже, з досліджених доказів вбачається, що накладення арешту на вилучене майно відповідає цілям та засадам кримінального провадження та використовуватиметься при проведенні слідчих дій. Вилучене майно визнано речовим доказом та може містити сліди кримінального правопорушення. Наявні підстави вважати, що у випадку не накладення арешту на майно та повернення його власнику, орган досудового розслідування не матиме можливості належно зберегти речовий доказ.

З огляду на мету накладення арешту, законодавчо визначені строки проведення експертних досліджень, задля забезпечення розумності строку обмеження володільця майна в його користуванні, судом визначається строк дії цієї ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 170, 309, 395 КПК України,

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на 2 купюри номіналом 500 грн кожна № ЕЕ1604070 та № ГВ1426896, що були вилучені 02.10.2024 в ході проведення огляду поблизу на блок-посту НОМЕР_1 км автошляху Бориспіль-Дніпро Київської області.

Заборонити власнику та будь-яким іншим юридичним чи фізичним особам розпоряджатися, користуватися даним майном будь-яким чином, окрім уповноважених осіб в даному кримінальному провадженні для проведення слідчих дій.

Строк дії ухвали два місяці.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1