Справа № 638/2310/24
Провадження № 1-в/638/147/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові та в режимі відеоконференції матеріали провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_4 про зміну невідбутої частини покарання більш м`яким,

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло вищевказане клопотання.

В обґрунтування клопотання зазначає, що він за першим вироком відбув 2 роки 4 місяці, а за другим 1 рік 3 місяці.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засідання клопотання підтримав, просив його задовольнити, додавши, що його чекають дома батьки пенсіонери, вирок за яким він відбуває покарання із-за колишньої дружини, яка наразі перебуває з іншим чоловіком за кордоном, а мало часу працював, бо вироком ніяких стягнень не було і тим паче, тривалий час перебував в СІЗО.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала та просила відмовити, посилаючись на характеристику засудженого та на те, що засуджений, ставленням до праці не довів своє виправлення.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оглянувши особову справу засудженого, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання у ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25) на підставі вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.11.2022 року, яким його визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України та призначено йому покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.08.2021 та остаточно призначено покарання у виді 2 років 8 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 67 КВК України засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

При цьому частиною 1 статті 82 КК України передбачено, що особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінено судом більш м`яким покаранням.

Разом із цим, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі.

Зі змісту вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.11.2022 року ОСОБА_4 , раніше судимий: 20 вересня 2002 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 1 рік (судимість не погашена в силу ч. 5 ст. 90 КК України); 20 червня 2003 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі (судимість не погашена в силу ч. 5 ст. 90 КК України); 30 вересня 2020 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 162 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 1 рік; 18 серпня 2021 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі,

Крім того, в силу положень частини 3 статті 82 КК України головною умовою прийняття рішення про заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

При цьому, відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.02р. №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

З характеристики засудженого судом встановлено, що ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі перебуває з 25.11.2022 року. За час перебування в ДУ «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» до праці в установі виконання покарань ставиться з розумною ініціативою, покладені завдання виконує вчасно. До виконання робіт по благоустрою установи ставиться задовільно.

За час відбування покарання в державній установі засуджений характеризується негативно, установлений порядок відбування покарань порушував.

14.10.2023 було стягнення, 3 доби дізо, за порушення умов тримання.

11.07.2024 заохочувався за дотримання вимог режиму відбування покарання та вимог безпеки праці, тобто після того, як звернувся з клопотанням до суду.

За весь період відбування покарання характеризується посередньо.

Такі відомості відносно засудженого ОСОБА_4 , на думку суду, не є достатніми для висновку про успішність процесу його виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до нього більш м`якого виду покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.372, 537, 539 КПК України, суд, -

постановив:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про зміну невідбутої частини покарання більш м`яким - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1