Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/540/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2024 року м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 жовтня 2024 року, в кримінальному провадженні, внесеного 03.01.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, якою стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Звернигородка м. Олександрія Кіроовградської області, громадянину України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави, -

ВСТАНОВИЛА:

З представлених матеріалів кримінального провадження вбачається, що за клопотанням слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_10 , ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 жовтня 2024 року підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 16 грудня 2024 року, з визначенням розміру застави.

Рішення слідчого судді мотивовано наявністю обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні умисного нетяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а також неможливістю застосування ОСОБА_7 інших менш суворих запобіжних заходів, які б забезпечували виконання ним процесуальних обов`язків та були достатніми для запобігання вказаним ризикам.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про відсутність законних підстав та об`єктивних даних, які б з достовірністю свідчили про те, що його підзахисний перебуваючи на волі буде переховуватись від слідства та суду, продовжувати злочинну діяльність, а також недоведеність слідчим та прокурором ризиків, передбачених положеннями ст. 177 КПК України.

Окрім того, судом при обранні запобіжного заходу не враховано ту обставину, що підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання, неофіційно працює, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не судимий, у зв`язку з чим застосування більш м`якого запобіжного заходу на його думку забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

При таких обставинах, захисник вважає, що висновки слідчого судді є необґрунтованими, оскільки не наведено доказів про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, а також недоведеність слідчим та прокурором ризиків, передбачених положеннями ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 та захисника-адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задоволенню не підлягає за таких підстав.

З представлених матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час розслідування кримінального провадження внесеного 03 січня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009, слідством встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України.

23 лютого 2024 року на виконання вимог ст.ст.111, 135, 278 КПК України підозру у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, вручено його матері ОСОБА_11 , що підтверджується підписом останньої, яка зазначила, що отримала повідомлення про підозру 23.02.2024 року о 13 год. 45 хв.

Згідно з копією протоколу допиту ОСОБА_11 від 23.02.2024 року з сином вона не спілкувалась близько 3-х місяців, оскільки на початку грудня 2023 року він забрав свої речі та поїхав, куди саме не повідомив. Зв`язку з сином у неї немає, оскільки останній номер телефону змінив. Настільки їй відомо, ніхто з друзів сина наразі з ним жодних стосунків не підтримує. 23.02.2024 року їй вручено повідомлення про підозру її сина у вчиненні кримінального правопорушення.

Постановою слідчого СВ Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 07.03.2024 року оголошено розшук ОСОБА_7 .

Постановою слідчого СВ Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 07.03.2024 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 зупинено, у зв`язку із розшуком підозрюваного.

Постановою слідчого СВ Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 18.10.2024 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 відновлено.

Згідно п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Положеннями ст.183 КПК України регламентовано, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В даному випадку, фактичні обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного нетяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, а тому з урахуванням серйозності висунутої проти нього підозри, що свідчить про його суспільну небезпеку, як особи та тяжкість покарання, що загрожує у разі доведеності його винуватості у вчиненні даного кримінального правопорушення, можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, дає колегії суддів достатньо підстав з певною вірогідністю стверджувати, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду.

Вищезазначені обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, у зв`язку з чим застосування менш суворого запобіжного заходу, а саме домашній арешт не стане для підозрюваного ОСОБА_7 стримуючим фактором та не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України.

Аналізуючи викладене в сукупності та доводи апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що слідчий суддя районного суду під час розгляду клопотання слідчого дійшов до правильного висновку, про існування ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Тому доводи апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_8 про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, спростовуються вищевикладеним.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

При цьому, колегія суддів оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_7 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни, обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, враховує можливість підозрюваного ОСОБА_7 зникнути з тимчасового місця проживання, оскільки на протязі певного часу перебував у розшуку, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Заявлений в клопотанні слідчим та прокурором запобіжний захід відносно підозрюваного кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Колегія суддів апеляційного суду враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, які мають великий суспільний інтерес та вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, оскільки у зв`язку із встановленням обґрунтованої підозри, доведеністю існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, особи підозрюваного та конкретних обставин злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , контроль за поведінкою підозрюваного шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу є неможливим.

Вище зазначені обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного ОСОБА_7 під вартою.

Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу колегія суддів не вбачає.

Окрім того, обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000009 від 03.01.2024 року стосовно ОСОБА_7 за ст.336 КК України 10 жовтня 2024 року направлений в суд, що було підтверджено сторонами кримінального провадження.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до переконливого висновку, що слідчий суддя районного суду обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого про застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть запобігти встановленим ризикам, зазначеним в ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.183, 197, 309, 370 - 372, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 жовтня 2024 року, в кримінальному провадженні № 0000009 про застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 16 грудня 2024 року з визначенням 60 560 грн. застави - без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4