Справа № 307/53/24
Провадження №1-кп/307/2/24
УХВАЛА

про продовження строку дії процесуальних обов`язків

19 серпня 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

та його захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 квітня 2020 року за № 0000092 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Дубове Тячівського району Закарпатської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження № 0000092 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Прокурор 13 серпня 2024 року, через канцелярію суду подав клопотання про продовження строку дії обов`язків, визначених ч.5 ст. 194 КПК України відносно обвинуваченого ОСОБА_4 посилаючись на те, що необхідність у продовженні строку дії обов`язків ОСОБА_4 обумовлюється наявністю ризиків, які не зменшилися.

Так, на даний час продовжують існувати наступні ризики, а саме: запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду; запобігання спробам незаконно впливати на свідків, експерта, потерпілого, спеціаліста у кримінальному провадженні; запобігання спробам знищити, сховати спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Інший запобіжний захід, окрім застави з покладенням на обвинуваченого визначених судом обов`язків не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку та не буде достатнім для запобігання зазначеним ризикам.

Прокурор у підтримання клопотання посилався на викладені у ньому обставини.

Представник потерпілого ОСОБА_7 до суду не прибув без повідомлення причин неприбуття.

Захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 просили відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку дії обов`язків щодо обвинуваченого ОСОБА_4 посилаючись на те, що КПК України не передбачає можливості звернення прокурора до суду із окремим клопотанням про продовження строку дії обов`язків, крім цього, на даний час всі заявлені стороною обвинувачення ризики носять безпідставний характер та недоведені прокурором.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку своїх захисників.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обставини вказаного клопотання та заперечень щодо задоволення вказаного клопотання, суд дійшов висновку про його часткове задоволення, виходячи із такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Так, ОСОБА_4 обинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції зі змінами,, внесеними Законами № 270-УІ від 15 квітня 2008 року та № 2617-УІІІ від 22 листопада 2018 року), шахрайство заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене в особливо великих розмірах.

На підставі ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 30 квітня 2024 року продовжено ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до шістдесяти днів, тобто по 28 червня 2024 року включно; визначено заставу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3 028 000,00? (три мільйони двадцять вісім тисяч) грн. 00 коп., яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у будь-який момент протягом дії ухвали на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ; та у разі внесення застави покладено на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки: - прибувати до суду за кожною вимогою; - не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; - повідомляти суд про зміну свого місця проживання; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну; - утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками, експертом та спеціалістом у даному кримінальному провадженні; - носити електронний засіб контролю. Вказані обов`язки у разі внесення застави покладено на ОСОБА_4 на строк не більше двох місяців.

ОСОБА_4 01 травня 2024 року звільнений з УВП № 9 у зв`язку із внесенням застави.

У відповідності до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час обрання та продовження запобіжного заходу встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які є обґрунтованими та продовжують існувати.

Відповідно до ч. 6 ст. 182 КПК України, з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Згідно ч.5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Вирішуючи питання продовження щодо ОСОБА_4 строку дії обов`язків, суд дійшов висновку, що на даний час суду не надано доказів того, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та які були враховані слідчим суддею під час продовження відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, відсутні або зменшилися.

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Враховуючи вищенаведене, враховуючи конкретні обставин злочину у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а також те, що у разі доведення його вини і визнання його винним у його вчиненні, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна, а також існування на даний час ризиків, які стали підставою для застосування та продовження щодо нього запобіжного заходу, оскільки триває дослідження доказів, потерпілий та свідки не допитані і наведені ризики та обставини є реальними і триваючими, об`єктивно існують, а тому продовження строку дії обов`язків буде виправданим та необхідним.

Згідно ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Із долучених медичних документів, зокрема виписки-епікризу із медичної картки стаціонарного хворого № 10023 видно, що обвинувачений ОСОБА_4 на даний час проходить лікування, у тому числі у період з 18 червня 2024 року по 04 липня 2024 року перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «ЗОКЛ ім. А.Новака ЗОР, що в сукупності свідчить про те, що йому необхідні консультації та лікування.

Враховуючи обставини справи, а саме те, що під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 не порушував обов`язків, покладених на нього, однак на даний час у нього погіршився стан його здоров`я, існує необхідність у лікуванні обвинуваченого в медичному закладі обласного рівня, попри встановлені ризики, суд вважає за можливе не продовжувати строк дії обов`язку в частині не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду та продовжити строк дії інших обов`язків.

Керуючись ст. ст. 371, 372, 376 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії процесуальних обов`язків, покладених на ОСОБА_4 задовольнити частково.

Продовжити строк дії обвинуваченому ОСОБА_4 покладених на нього ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 21 червня 2024 року, на строк до шістдесяти днів, тобто до 17 жовтня 2024 року включно, наступні процесуальні обов`язки:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками, експертом та спеціалістом у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали до 17 жовтня 2024 року.

Копію ухвали після її оголошення вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 23 серпня 2024 року, о 10 год.

Суддя ОСОБА_1