Дата документу 22.10.2024
Справа № 334/6231/24
Провадження № 1-кс/334/2747/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі заяву підозрюваного ОСОБА_3 , подану в порядку статті 206 КПК України,

за участю: слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_3 ,

встановив:

слідчому судді надійшло клопотання слідчого ОСОБА_4 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_5 , в якому слідчий просить встановити підозрюваному ОСОБА_3 триденний строк для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_3 оголосив заяву в порядку статті 206 КПК України, в якій зазначив, що попередні ухвали слідчого судді, постановлені за наслідками його заяв в порядку статті 206 КПК України, не виконуються. У ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» продовжуються його тортури та знущання. Зокрема оперуповноважені погрожують йому за вказівкою слідчого. Також 09.10.2024 особи, які утримуються в установі, прийшли до його камери з заточками та погрожували йому, при цьому поряд з ними перебували представники адміністрації ДУ «Запорізький слідчий ізолятор». Вказана обставина має бути зафіксованан на відеозаписах з камер відеоспостереження установи.

Слідчий ОСОБА_4 проти заяви заперечив. Вважає його надуманим. Пояснив, що жодних вказівок працівникам СІЗО він не надавав.

Дослідивши заяву підозрюваного, думки учасників кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Статтею 11 КПК України визначено, що забороняється під час кримінального провадження піддавати особу катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, вдаватися до погроз застосування такого поводження, утримувати особу у принизливих умовах, примушувати до дій, що принижують її гідність.

Частинами першою та другою статті 18 КПК України передбачено, що жодна особа не може бути примушена визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення. Кожна особа має право не говорити нічого з приводу підозри чи обвинувачення проти неї, у будь-який момент відмовитися відповідати на запитання, а також бути негайно повідомленою про ці права.

Відповідно до вимог частини шостої статті 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

З урахуванням вищенаведених положень КПК України, суд зобов`язаний вживати заходи щодо захисту прав людини.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» Державне бюро розслідувань вирішує завдання із запобігання, виявлення, припинення, розкриття і розслідування, зокрема, злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів, крім випадків, коли ці злочини віднесено до підслідності детективів Національного антикорупційного бюро України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у випадках, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з боку представників держави, що порушує статтю 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, обов`язком національних органів є проведення «ефективного офіційного розслідування», спроможного встановити факти та виявити і покарати винних. В іншому випадку загальна юридична заборона катувань була б, незважаючи на основоположну важливість, неефективною на практиці, та у деяких випадках представникам держави було б можливо фактично безкарно порушувати права тих, хто знаходиться під їхнім контролем (п.102 рішення ЄСПЛ «Ассенов та інші проти Болгарії» та п.131 рішення ЄСПЛ «Лабіта проти Італії»).

Аналогічна позиція викладена у рішенні Європейського суду з прав людини від 12.06.2008 року «Яременко проти України», де вказано, що коли особа заявляє небезпідставну скаргу на дії працівників правоохоронних органів, повинно бути проведено ефективне розслідування, під час якого можливо знайти та забезпечити покази винуватих осіб. Мінімальні стандарти, викладені в практиці Суду передбачають проведення незалежного неупередженого розслідування під контролем громадськості, а від компетентних органів влади вимагають ретельності та оперативності при його проведенні.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що факти, викладені у заяві підозрюваного про застосування до нього насильства під час тримання в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» перевірені не були та потребують окремої перевірки, суд вважає за необхідне задовольнити заяву та доручити Територіальному управлінню ДБР, розташованому у м. Мелітополь та керівництву ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» провести перевірку обставин, зазначених у заяві підозрюваного, встановивши чи мали місце факти насильства щодо підозрюваного ОСОБА_3 .

Керуючись статтями 206, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

заяву задовольнити.

Доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Мелітополі та керівництву Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» провести дослідження фактів, викладених в заяві підозрюваного ОСОБА_3 від 22.10.2024 та цій ухвалі про катування та знущання з боку працівників Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор». Про виконання ухвали повідомити слідчого суддю до 06 листопада 2024 року.

Копію ухвали надіслати Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Мелітополі та Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повна ухвала складена 22 жовтня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1