У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження подання начальника відділу № 12 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях Лілії ШЕНДЕРА про звільнення від призначеного покарання стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Черкаське, Слов`янського району, Донецької області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 20.05.2021 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, ст. 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік,

В С Т А Н О В И В:

14.10.2024 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулася з поданням начальник відділу № 12 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях Лілія ШЕНДЕРА про звільнення від призначеного покарання стосовно ОСОБА_4 , засудженого вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20.05.2021 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, ст. 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік.

Вищезазначене подання мотивовано тим, що 09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ. Цим Законом внесено зміни до ст. 51 КУпАП, згідно з якими викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2270 грн.

Відповідно ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує (декриміналізує) злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають або відбули покарання, але судимість не знято і не погашено. Особа, яка засуджена за діяння, караність якого законом усунена, згідно частини 2 статті 74 КК України підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20.05.2021 року, сума заподіяних збитків, завданих ОСОБА_4 , становить менше 2270 грн., а саме 806 грн. 40 копійок.

Просить суд розглянути питання щодо приведення вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20.05.2021 року відносно ОСОБА_4 у відповідність до діючого законодавства.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву з прохання слухати справу без його участі, подання просив вирішити на розсуд суду.

Представник установи в судове засідання не з`явився, надав заяву з прохання слухати справу без його участі, подання просив задовольнити.

В судове засідання засуджений ОСОБА_4 не з`явився, про час та місце розгляду даної справи повідомлявся належним чином, причини неявки до суду не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України неявка осіб, повідомлених належним чином не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що Подання про звільнення від призначеного покарання підлягає задоволенню.

В процесі реалізації кримінальної відповідальності, найпоширенішою формою якої є покарання, іноді виникають такі юридичні факти, котрі призводять до необхідності звільнення особи від призначеного покарання. Одним із таких фактів є усунення злочинності діяння, тобто його декриміналізація, закріплене ч. 2 ст. 74 КК України. Слід зазначити, що застосування положень цієї норми ґрунтується на положеннях ст. 58 Конституції України про зворотню дію законів та інших нормативно-правових актів та ст. 5 КК України про зворотну дію кримінального закону у часі. Так, згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч. 1 ст. 74 КК).

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення

Вказана в ч. 2 ст. 74 КК України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.

Звільнення від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду - засудження особи незалежно від того, відбуває вона покарання чи ні (наприклад, звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України чи виконання вироку відстрочене ст. 536 КПК України). При цьому законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання. Слід зазначити, що вказана підстава є обов`язковою для застосування судом. Передумовою для початку провадження щодо звільнення засудженого від відбування покарання за ч. 2 ст. 74 КК України завжди є прийняття і набрання чинності спеціальним законом, яким усувається караність діяння, за яке особу засуджено. Він є передумовою або правовою підставою ініціювання, розгляду питання та прийняття рішення про застосування звільнення від покарання щодо конкретної особи. Така процедура завершується прийняттям конкретного процесуального рішення судом.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Як вбачається з Вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20 травня 2021 року в справі № 243/3384/21, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю один рік якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Вирок набрав законної сили 22.06.2021 року.

Відповідно до положення ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Наведене узгоджується також з висновками, викладеними у постанові Об`єднаної Палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21, згідно з якими «…зміна до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта НМ (неоподатковуваного мінімуму) для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 НМ. У той же час Суд наголошує, що визначення суми, яка дорівнює 2 НМ, здійснюється виходячи з розміру НМ, що діяв на час вчинення відповідного діяння.»

Згідно пункту 5 підрозділу 1 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Так, підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України встановлено податкову соціальну пільгу у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20 травня 2021 року, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України. Вартість викраденого майна склала 806 грн. 40 копійок.

Як вбачається зі статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік», установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2270 грн.

Таким чином, на час вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення для кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень була встановлена сума неоподатковуваного мінімуму в розмірі 1135,00 грн. (2270 грн. 50%), а отже два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, що є найвищою межею при кваліфікації дрібного викрадення майна, згідно змін, внесених до КУпАП Законом України № 3886-ІХ від 18.07.2024, станом на час вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення складали 2270,00 грн.

Підсумовуючи наведене, оскільки вартість викраденого ОСОБА_4 майна не перевищує 2270,00 грн., з огляду на зміни, внесені Законом України № 3886-ІХ від 18.07.2024, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, за вчинення якого ОСОБА_4 було засуджено вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20.05.2021, декриміналізується та прирівнюється до дрібного викрадення чужого майна, відповідальність за яке передбачена ст. 51 КУпАП.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання уповноваженого органу з питань пробації, оскільки зміни, внесені Законом України № 3886-ІХдо ст. 51 КУпАП, впливають на визначення складу кримінального правопорушення при притягненні особи до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та скасовують кримінальну протиправність діяння, за яке був засуджений ОСОБА_4 .

Керуючись ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Подання начальника відділу № 12 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях Лілії ШЕНДЕРА про звільнення від призначеного покарання стосовно ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Черкаське, Слов`янського району, Донецької області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , від призначеного покарання згідно Вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20.05.2021 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, ст. 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1