ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1562/24 Справа № 201/9201/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001312 від 01 травня 2024 року стосовно

ОСОБА_7 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одеса, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 111 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

підозрюваної ОСОБА_7

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені ухвалою слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2024 року задоволено клопотання слідчого слідчого СВ 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_9 , погодженого прокурором відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_10 та застосовано стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 14:45 години 27 вересня 2024 року, без визначення розміру застави.

В обґрунтування оскарженого рішення слідчий суддя зазначив, що прокурором доведено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`ятнадцяти років до довічного позбавлення волі, відповідно, підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, зокрема на тимчасово окупований території або в Російській Федерації (далі - рф).

Крім того, слідчий суддя врахував, що підозрювана має зв`язки з представниками держави-агресора, і з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи, що в Україні не обмежують жінок на перетин кордону під час воєнного стану, може, за допомогою волонтерських організацій, представників загону «Білі Янголи» виїхати за межі України.

Також, підозрювана може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, тобто речі, які можуть бути знайдені та визнані у встановленим законом порядку речовими доказами у справі, або стосовно злочинів про які органами досудового розслідування не розпочато досудове розслідування, а саме: може дистанційно видалити з мережі інтернет раніше передану ним інформацію про місця розташування та маршрути руху ЗС України та інших військових формувань за можливості їх ідентифікації на місцевості;

Крім того, слідчий суддя встановив ризики незаконно впливати свідків, іншого підозрюваного, експерта, у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки на даний час органом досудового слідства не встановлені всі особи причетні до вчинення даного злочину; перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином, а саме: ОСОБА_7 зможе попередити інших невстановлених осіб, із якими вона підтримувала контакт для здійснення протиправної діяльності, про необхідність зміни акаунту чи способів зв`язку, чим унеможливить подальше документування вчиненого злочину; та може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Короткий зміст вимог клопотання та апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В клопотанні про поновлення строку захисник ОСОБА_6 , як на підставу для поновлення строку апеляційного оскарження, посилається на несвоєчасне отримання повного тексту оскарженої ухвали, який був виготовлений тільки 07 серпня 2024 року, тобто вже після строку апеляційного оскарження, у зв`язку з чим вважає, що строк пропущений з поважних причин і з підстав, які не залежали від волі учасників судового розгляду, тому просить поновити строк на апеляційне оскарження.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого скасувати з підстав невідповідності висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам справи, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та відмовити в задоволенні клопотання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою. Вважає, що до клопотання слідчого долучені документи свідчать про порушення права на захист, що виключає законність постановленого рішення суду, оскільки копія клопотання та доданих матеріалів не надані стороні захисту не пізніше ніж за три години до початку його розгляду. Надані стороні захисту матеріали не містять Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань про початок досудового розслідування відносно ОСОБА_7 . Матеріали містять відомості про початок розслідування відносно якогось громадянина України ОСОБА_11 , з яким ОСОБА_7 ніяким чином не пов`язана.

Відсутність реєстрації в Єдиному реєстру досудових розслідувань відомостей відносно ОСОБА_7 вказує на незаконність збирання будь-яких доказів відносно ОСОБА_7 і вказує на незаконність проведення відносно неї досудового слідства та незаконність звернення до суду з клопотання про обрання відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також захисник зазначає, що орган досудового розслідування не є уповноваженим органом на проведення слідчих та розшукових дій відносно ОСОБА_7 , оскільки порушено правило територіальної підслідності. З письмового повідомлення про підозру слідує, що ОСОБА_7 інкримінується злочин, вчинений на території міста Одеса, тому органом досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення, може бути тільки Слідчий відділ Головного управління СБУ в Одеській області. Захисник виснує, що проведення досудового розслідування після 16 травня 2024 року неналежним органом досудового розслідування - Слідчим відділом №2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь, Донецької області) Головного управління СБУ в Донецької та Луганської області, виключає законність отримання доказів в порядку, встановленому Кодексом, повідомлення ОСОБА_7 про підозру, і як наслідок задоволення слідчим суддею клопотання цього органу.

Зазначає, що всі матеріали негласних слідчих (розшукових) дій згідно протоколу №78/2/31/1-37т від 21.06.2024 року на 421 аркушах стороні захисту не були надані, тому вони не можуть використовуватись як докази у провадженні про застосування запобіжного заходу у даній справі. Також вказує, що результати НСРД на які посилається слідчий не можуть бути доказами, оскільки аналіз наданих стороні захисту матеріалів вказує, що органами досудового слідства НСРД проводились у період з 19.04.2024 до 01.05.2024 до отримання дозволу суду на їх проведення.

Вважає, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 не містить відомостей про склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК, оскільки не можуть дії з передачі інформації іноземній державі або організації, яка отримана із загальних джерел інформації та соціальних мереж або з доступних для огляду місць улучень ворожих бомбардувань трактуватися як допомога у проведенні підривної діяльності в умовах воєнного стану чи збройного конфлікту і бути прирівняної до дій переходу на бік ворога або шпигунства. Наведена у повідомленні про підозру інформація не відноситься до інформації, яка визначена державною таємницею згідно Наказу СБУ від 23.12.2020 № 383. Інформація, яка наведена у повідомленні про підозру від 30.07.2024 року, отримана з загально доступних інтернет сайтів «Типична Одесса» і яка не відноситься до інформації з обмеженим доступом, не може відноситься до інформації, передача якої у вигляді текстових повідомлень та графічних зображень може кваліфікуватися як допомога у проведенні підривної діяльності проти України та як інформація, що складає державну таємницю.

Аналіз змісту повідомлення про підозру і змісту матеріалів справи, в яких міститься заклик до невідомого представника російської федерації про її визволення від частини проукраїнські налаштованого населення вказує, що дії ОСОБА_7 можуть містити ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК, а не ознаки державної зради за ч. 2 ст. 111 КК.

Також захисник посилає на необґрунтованість висновків слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК та такими, що зроблені з порушенням вимог ст. 62 Конституції України. Обґрунтування ризиків захисник вважає формальним обґрунтуванням сторони обвинуваченням, що не підтверджується належними доказами таких доводів сторони обвинувачення, є абстрактними, а також не відображає реальність таких ризиків.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні захисник та підозрювана підтримали апеляційну скаргу і з підстав, викладених у скарзі, просили її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, її доводи вважав безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Апеляційний суд розцінює, як обґрунтовані доводи клопотання захисника про поновлення строку апеляційного оскарження, у зв`язку з тим, що стороною захисту було несвоєчасно отримано повний текст оскарженої ухвали, який був виготовлений тільки 07 серпня 2024 року, тобто вже після строку апеляційного оскарження, тому клопотання підлягає задоволенню, а строк апеляційного оскарження поновленню.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, висновки слідчого судді та матеріали, долучені до клопотання слідчого, колегія суддів доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи захисника щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК, а саме у державній зраді, тобто діянні, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, інформаційній безпеці України: надання представникам іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану за обставин, викладених в повідомленні про підозру, є достатньо обґрунтованими і такими, що підтверджуються сукупністю матеріалів, доданих до клопотання слідчого і з такими висновками погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на таке.

Повідомлення про підозру має містити відомості, зокрема зміст підозри, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частини 5 статті 9 КПК).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86 рішення від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, пункт 175 рішення від 21.04.2011).

З наданих матеріалів слідує, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується: протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової дії); протоколами огляду мережі Інтернет; протоколом обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_7 ; протоколом затримання підозрюваної в порядку ст. 208, 615 КПК; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 ; матеріалами, зібраними оперативним підрозділом.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги захисника про необґрунтованість підозри ОСОБА_7 , апеляційний суд вважає їх непереконливими і такими, що спростовуються матеріалами справи.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що на стадії досудового розслідування слідчий суддя та суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Отже на даній стадії слідчий суддя та апеляційний суд не повинен керуватись стандартом доказування поза розумним сумнівом, оскільки стадія досудового розслідування ще триває і здійснюється збір доказів та фіксування певних обставин, для забезпечення цього зокрема і застосовуються запобіжні заходи.

Посилання захисника на неправильність правової кваліфікації дій ОСОБА_7 є передчасними, оскільки органом досудового розслідування та прокурором на даній стадії кримінального провадження дається попередня правова кваліфікація її дій.

Державною зрадою (ст. 111 КК) є пошук, збирання та передавання представникам іноземної держави-агресора відомостей про розташування військової техніки, особового складу ЗСУ та інших військових формувань, залучених до надання відсічі збройній агресії рф, оскільки це сприяє можливим чи дійсним зусиллям іноземної держави, іноземної організації або їх представникам заподіяти шкоду національній безпеці України (постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 13 березня 2024 року у справі № 953/3558/22).

Таким чином, долучені до клопотання слідчого докази дають підстави для висновку, що дії ОСОБА_7 містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК, а санкція частини 2 цієї статті, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК, дає матеріально-правові підстави для застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про продовження існування ризиків, передбачених п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК і такі висновки суду є належним чином мотивованими.

Суд першої інстанції правильно врахував, що тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній у випадку визнання її винуватою у вчиненні злочинів, безумовно не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

Апеляційний суд також зважає на характер інкримінованих ОСОБА_7 злочинів, які свідчать про підвищену суспільну небезпеку, зокрема, що остання, згідно з твердженням сторони обвинувачення, протягом тривалого періоду часу продовжувала вчиняти дії, виконуючи завдання представників спецслужб російської федерації, ініціативно надавала допомогу представнику іноземної організації, співробітнику ФСБ рф у проведенні підривної діяльності проти України, зважаючи на її лояльність до ЗС рф, які здійснюють збройну агресію проти України, існує ризик вчинення цього ж злочину, або подібних злочинів, що можливо нівелювати виключно шляхом тримання підозрюваного під вартою. При цьому у разі не обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрювана зможе продовжити вчиняти злочин за допомогою месенджерів та мережі інтернет, оскільки правоохоронні органи не взмозі контролювати процес користування ОСОБА_7 мережею інтернет та месенджерами, що створить передумови для продовження злочину та вчинення нових.

Окрім того, враховуючи, що ОСОБА_7 має певні зв`язки з ФСБ рф, то є достатні підстави вважати, що вона з метою уникнути покарання за інкриміновані злочини може вдатися до дій щодо виїзду до непідконтрольних територій України та в подальшому переховуватися на території рф.

З огляду на вищевикладене, у цьому кримінальному провадженні тяжкість інкримінованої ОСОБА_7 статті кримінального закону не є вирішальною обставиною для висновку суду про наявність реального ризику можливих спроб підозрюваної переховуватися від суду.

Судом першої інстанції розглянуто питання про застосування до підозрюваної будь-якого альтернативного запобіжного заходу і апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, що на даний час достатнім та необхідним є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, на час військового стану законодавець встановив заборону застосувати інший запобіжний захід, окрім як тримання під вартою до осіб, які підозрюються, обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 КК та надав дискреційні повноваження не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо цих злочинів (ч. 6 ст. 176, ч. 4 ст. 183 КПК).

Посилання захисника про порушення правил територіальної підслідності у даному кримінальному провадженні, то апеляційний суд зауважує, що відповідно до ч. 2 ст. 218 КПК якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він зобов`язаний протягом п`яти днів з дня встановлення таких обставин письмово повідомити про них прокурора та проводити розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність.

Прокурор розглядає письмове повідомлення слідчого протягом десяти днів з дня його отримання та в разі підтвердження наведених у ньому обставин зобов`язаний прийняти постанову про визначення підслідності.

Прокурор у разі самостійного встановлення обставин, що свідчать про необхідність визначення іншої підслідності, протягом десяти днів з дня встановлення таких обставин зобов`язаний прийняти постанову про визначення підслідності.

За повідомленням прокурора та це слідує з копії постанови про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 21 серпня 2024 року, прокурором змінена підслідність і СВ УСБУ в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002446 стосовно ОСОБА_7 за фактами, наведеними в повідомленні про підозру.

Доводи захисника, що досудове розслідування здійснюється відносно інших осіб, а стосовно ОСОБА_7 навіть не внесені відомості до ЄРДР, спростовуються матеріалами, долученими до клопотання слідчого, в яких міститься копія витягу з ЄРДР від 30.07.2024 в якому викладено короткі обставини кримінального правопорушення, зокрема і відносно ОСОБА_7 .

Посилання захисника, що до клопотання слідчого долучені документи свідчать про порушення права на захист, що виключає законність постановленого рішення суду, оскільки копія клопотання та доданих матеріалів не надані стороні захисту не пізніше ніж за три години до початку його розгляду, то апеляційний суд вважає, що такі доводи не можуть бути самодостатньою підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки враховуючи строки апеляційного оскарження ухвали та час апеляційного провадження, у сторони захисту було достатньо часу для ознайомлення з матеріалами клопотання та підготовки лінії захисту.

Апеляційний суд зауважує, що доводи апеляційної скарги захисника переважно ґрунтуються на твердженнях про недостовірність та недопустимість доказів, про те такі доводи є передчасними, з огляду на особливості судового контролю на стадії досудового розслідування та менш вимогливий стандарт доказування під час застосування запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Отже, для запобігання встановленим вище ризикам, забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної та забезпечення ефективності досудового розслідування, суд апеляційний інстанції вважає, що рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим та належним чином мотивованим, а відтак підлягає залишенню без змін, а скарга захисника без задоволення.

Керуючись статтями 177-178, 183, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання захисника ОСОБА_6 та поновити йому строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 111 Кримінального кодексу України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4