ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2342/24 Справа № 183/6842/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду в режимі відеоконференції матеріали контрольного кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , поданої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

В С Т А Н О В И Л А :

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження №0000192 від 19.08.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України (далі-КК).

Під час судового засідання ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2024 року клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено та застосовано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 09 серпня 2024 року включно.

Одночасно обвинуваченому ОСОБА_8 встановлено заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240,00 грн. Також судом визначено, що у разі внесення обвинуваченим ОСОБА_8 застави, у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України (далі-КПК), на нього будуть покладені наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції у зв`язку незаконністю та необґрунтованістю.

В обгрунтування зазначає, що прокурор при розгляді клопотання зазначив обставини, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.194 КПК, але не довів обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, тобто недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу, про що стороною захисту безпосередньо зазначалося в суді.

Разом з тим, акцентує увагу, що суд першої інстанції не врахував те, що ОСОБА_8 є особою раніше не судимою, має постійне місце проживання за місцем реєстрації, де характеризується виключно позитивно, двох неповнолітніх дітей на утриманні та раніше в даному кримінальному провадженні йому будь-який запобіжний захід не обирався.

У той-же час сторона захисту категорично не погоджується з доводами прокурора та суду про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 КПК, оскільки сам факт наявності обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину не є підставою, яка вказує на можливість особи переховуватися від суду, а тому вважає, що до ОСОБА_8 можливо застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

З огляду на викладене захисник просить апеляційний суд скасувати ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2024 року та постановити нову, якою обрати обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення захисника на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, який наполягав на її задоволенні, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою обрати обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його реєстрації, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду без змін, перевіривши матеріали контрольного кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК України (далі-КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону в повній мірі дотримано судом першої інстанції.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є запобіжні заходи.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно вимог ч.1 ст.194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, за приписами ст.178 КПК, слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного/обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного/обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного/обвинуваченого; його майновий стан та наявність у нього судимостей тощо.

Згідно ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як зазначено у п.1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997 року, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, як:

b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом;

c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а статтею 18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчим суддям слід враховувати позицію ЄСПЛ, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, №182).

Згідно усталеної практики ЄСПЛ «обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими вона обґрунтовується, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення у справі «Wloch v. Poland», п.109).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно ч.1 ст.331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Мотивуючи своє рішення щодо необхідності застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК є тяжким злочином, а також наявність, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК ризику того, що обвинувачений може переховуватися від суду, про існування якого свідчить тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також факт того, що ОСОБА_8 в період часу з 19.01.2022 року до 19.04.2023 року в призначені судові засідання не з`являвся, у зв`язку з чим ухвалою суду від 18.08.2023 року його було оголошено у розшук. Після розшуку ОСОБА_8 кримінальне провадження було відновлене 24.10.2023 року, однак в період з 24.10.2023 року до 28.05.2024 року обвинувачений знову не з`являвся в судові засідання, а саме не з`явився: 28.11.2023 року, 25.01.2024 року, 28.02.2024 року, 27.03.2024 року, 20.05.2024 року, 28.05.2024 року, про причини неявки та зміну номеру телефону суду не повідомляв, у зв`язку з чим ухвалою суду від 28.05.2024 року було надано дозвіл на затримання обвинуваченого з метою його приводу до суду для розгляду клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, суд першої інстанції, відповідно до ч.1 ст.178 КПК, врахував вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим в інкримінованому кримінальному правопорушенні, та відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_8 в їх сукупності, зокрема, його вік та стан здоров`я, репутацію обвинуваченого, сімейний та майновий стан, який тяжких захворювань чи інвалідності не має, має постійне місце проживання, раніше не судимий, та дійшов правильних висновків, що інші більш м`які запобіжні заходи, у тому числі, у вигляді цілодобового домашнього арешту, на чому наполягає сторона захисту, не забезпечать його належної процесуальної поведінки та не зможуть запобігти встановленому ризику.

На переконання апеляційного суду, аргументи захисника та його посилання на наявність у обвинуваченого ОСОБА_8 постійного місця проживання за місцем реєстрації, двох неповнолітніх дітей на утриманні, позитивної характеристики, відсутності судимостей, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду першої інстанції, оскільки це не спростовує правильності висновків суду про те, що обвинувачений може переховуватися від суду, про що свідчить його недобросовісна процесуальна поведінка під час судового розгляду даної справи у суді першої інстнації.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК, відсутність підстав для обрання обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відсутність будь-яких обґрунтувань того, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого є безпідставними та суперечать матеріалам кримінального провадження.

Також, суд першої інстанції, дотримуючись приписів ч.4 ст.182 КПК, правильно визначив розмір застави, який відповідає обставинам кримінального правопорушення, майновому та сімейному стану обвинуваченого ОСОБА_8 , інших даних про його особу та встановленого судом ризику, передбаченого статтею 177 цього Кодексу, та є достатньою мірою для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Підсумовуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновків, що суд першої інстанції обґрунтовано, з наведенням відповідних мотивів, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, враховуючи обставини, передбачені ст.178 КПК, а також з дотриманням вимог статей 194, 196 КПК, дійшов змістовного висновку про доцільність обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, та альтернативою внесення застави. Тому доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 є безпідставними та задоволенню не підлягають, а ухвала Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2024 року є законною, обґрунтованою і вмотивованою та відповідає вимогам ст.370 КПК, підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2024 року, якою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 09 серпня 2024 року включно, з альтернативою внесення застави - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4