Справа № 472/1100/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову в задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням

20 серпня 2024 р. селище Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 у селищі Веселинове подання в.о. начальника Вознесенського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Веселинове Миколаївської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 04.03.2024 року Веселинівським районним судом Миколаївської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та з покладенням обов`язків відповідно до ст.76 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03 червня 2024 року до Веселинівського районного суду від в.о. начальника Вознесенського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 надійшло подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 , якого вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 04.03.2024 року засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та з покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Подання обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 не виконує покладений на нього судом обов`язок з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації , що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

В судовому засіданні представник органу з питань пробації ОСОБА_4 подання підтримала в тому ж обсязі і з тих же підстав та просила його задовольнити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 висловив думку, що подання не підлягає задоволенню, оскільки не вбачається злісного ухилення ОСОБА_5 від виконання обов`язку щодо явки на реєстрацію, подання є передчасним.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 просив у задоволенні подання органу пробації відмовити.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали подання та матеріали особової справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 04.03.2024 року засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та з покладенням обов`язків відповідно до ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Засуджений ОСОБА_5 перебуває на обліку у Вознесенському районному секторі №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Положеннями, закріпленими у ст. 166 КВК України, передбачено, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до постанови про встановлення днів явки на реєстрацію від 20.05.2024 року ОСОБА_5 було зобов`язано з`являтись на реєстрацію до органу з питань пробації третього вівторка кожного місяця.

Зі змісту подання та матеріалів особової справи вбачається, що 12.04.2024 та 15.04.2024 року до ОСОБА_5 направлялися виклики до уповноваженого органу з питань пробації на 12.04.2024 року та 24.04.2024 року, останній за викликами не з`явився.

З 25.04.2024 року розпочалися першочергові розшукові заходи стосовно ОСОБА_5

20.05.2024 року засуджений з`явився до сектору та був ознайомлений з призначеними йому днями явки для реєстрації до Вознесенського районного сектору № 1 філії ДУ "Центр пробації", що підтверджується підписом ОСОБА_5 у постанові.

Цього ж дня до ОСОБА_5 застосоване письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання за неявку за викликами на 12.04.2024 року та 24.04.2024 року.

21.05.2024 року засуджений не з`явився до Вознесенського районного сектору № 1 для реєстрації. 24.05.2024 року ОСОБА_5 з`явився до уповноваженого органу з питань пробації та пояснив, що працював у гр. ОСОБА_6 , і не було змоги прийти на реєстрацію.

24.05.2024 року до ОСОБА_5 застосоване письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання .

Тобто, засуджений ОСОБА_5 тричі не з`явився до уповноваженого органу з питань пробації та не надав документів, які б свідчили про поважність причин неявки.

Однак, незважаючи на дану неявку у встановлений органом пробації день, засуджений після неявки з`явився 20.05.2024 року та 24.05.2024 року до уповноваженого органу з питань пробації та пояснив причину, з якої він не прибув на реєстрацію, і хоча вона не підтверджена документально, однак суд враховує те, що засуджений після даної неявки з`явився до органу пробації, тобто дана поведінка не свідчить про умисне ухилення від виконання вироку.

Відповідно до даних, наявних у матеріалах особової справи, за місцем проживання характеризується посередньо, скарг та заяв відносно поведінки ОСОБА_5 до виконкому селищної ради не надходило, поведінка його на засіданні адмінкомісії не розглядалася.

Аналізуючи досліджені судом письмові докази, надані органом пробації, суд не знаходить достатніх підстав для скасування звільнення та направлення засудженого для відбування покарання у виді позбавлення волі.

Органом пробації, хоча й надано докази на підтвердження факту неявки засудженого на реєстрацію, однак злісного ухилення судом не встановлено, а також доказів про небажання ОСОБА_5 стати на шлях виправлення не надано.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до переконання, що відсутні підстави для направлення засудженого для відбування покарання, а тому в поданні необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні подання в.о. начальника Вознесенського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно ОСОБА_5 .

Матеріали особової справи стосовно засудженого ОСОБА_5 повернути до Вознесенського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях для подальшого виконання вироку суду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Веселинівський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1