УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року м. Київ

Слідча суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання старшого детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_2 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000008 від 04.03.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бритівки Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 204 КК України,

за участю:

секретарів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_2 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000008 від 04.03.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 204 КК України.

Дане клопотання обґрунтовується тим, що Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000008 від 04.03.2024 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 204 КК України.

В рамках даного провадження 15.02.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 204 КК України.

Так, підозрюваний викликався до органу досудового розслідування для участі у слідчих діях можливими способами, зокрема шляхом направлення повісток за адресою його реєстрації, відомим слідству місцем проживання, адресою житлово - експлуатаційної організації за місцем його проживання, надіслання повісток на відомі мобільні телефони, а також за допомогою мобільних додатків, крім того, й шляхом направлення повісток на адресу сільського/селищного голови. Однак, у ході проведення слідчих (розшукових) дій встановити місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 не вбачається за можливе, оскільки останній за місцем свого фактичного проживання та за місцем реєстрації не проживає.

Згідно з інформацією ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_11 03.04.2023 на автотранспортному засобі із державним номерним знаком НОМЕР_1 виїхав з території України через пункт пропуску Старокозаче.

Крім того, про необхідність явки ОСОБА_4 до детектива у будь-який день до 04.03.2024 повідомлялись особи, які були присутні в ході проведення обшуку 15.02.2024 за місцем їх проживання та яким фактично були також вручені для передачі повідомлення про підозру.

Незважаючи на викладене, ОСОБА_4 для проведення слідчих (розшукових) дій до 04.03.2024 не з`явився, про причини своєї неявки детектива та/або прокурора не повідомив. Таким чином, місцезнаходження ОСОБА_4 на даний час невідоме, оскільки підозрюваний переховується від органу досудового розслідування.

04.03.2024 підозрюваного ОСОБА_4 постановою слідчого (детектива) оголошено у державний та міжнародний розшук. Здійснення розшуку підозрюваного ОСОБА_4 відповідно до постанови слідчого доручено працівникам Служби безпеки України.

На виконання доручення Головного підрозділу детективів БЕБ, Службою безпеки України вживаються відповідні заходи щодо встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 .

Так, згідно з інформацєю СБУ 03.04.2023 о 16 год 21 хв. на транспортному засобі RENAULТ MASTER, д.н.з. НОМЕР_2 , через ПП Староказаче в напрямку Республіки Молдова виїхав громадянин України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (підстава - ВК НО№5552820 МОУ 402 СТ 42Б ГР2 ЗУ ПРО МОБ СТ 23 АБЗ З Ч1, особа з інвалідністю). У зворотному напрямку транспортний засіб повернувся 25.05.2023 під керуванням громадянки України ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . На даний час розшукувана особа на територію України не повернулась. Крім того, встановлено, що дружина ОСОБА_4 - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 систематично виїжджає за кордон та перебуває на території Республіки Молдова, а також на території Республіки Польща. Мобільний телефон ОСОБА_4 НОМЕР_3 використовується ним лише для спілкування в інтернет месенджерах.

Інформація щодо перетину кордону підозрюваним також підтверджується інформацією Державної прикордонної служби України.

Крім того, з метою організації розшуку підозрюваних осіб, на Департамент інформаційно-аналітичної підтримки НП України направлено лист № 14/4/2-8711.

Також, на ДПС України стосовно підозрюваного направлено доручення № 14/4/2-8712, 14/4/2-8713, 14/4/2-8714 щодо інформування ГУ «Д» ДЗНД СБ України про можливі факти перетину державного кордону підозрюваними.

Окрім того, відповідно до інформації наданої Службою безпеки України за № 14/4/2-13272 від 04.09.2024 пошукові заходи здійснюються в рамках оперативно-розшукової справи № 2129 від 08.05.2024 року.

Також, встановлено, що з метою уникнення відповідальності за скоєні кримінальні правопорушення, 04 квітня 2023 року ОСОБА_4 перетнув кордон України та на даний час перебуває за межами України, при цьому, з моменту проведення обшуку за місцем незаконного виготовлення тютюнових виробів, вживає заходів, спрямованих на переховування від органів досудового розслідування за межами України.

Одночасно інформація щодо перетину кордону також підтверджена Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України.

Досудовим розслідуванням вжито всі можливі та достатні заходи для встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 , однак враховуючи, що наразі провести необхідні для провадження слідчі дії за участі підозрюваного ОСОБА_4 неможливо, в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засідання клопотання підтримав та просив задовольнити із зазначених у ньому підстав. Підтвердив, що на відомі органу досудового розслідування засоби зв`язку детективом було направлено останньому повістки, втім підозрюваний на виклики не з`являється, про причини неявки не повідомляє. Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 переховується від слідства за межами України, детективом прийнято рішення про оголошення останнього в розшук.

Прокурор ОСОБА_7 клопотання підтримав та на підтвердження викладеного просив долучити відповідні документи, зокрема щодо направлення на відомі засоби зв`язку інформації про розгляд даного клопотання, інформацію з Державної міграційної служби, копії матеріалів кримінального провадження №0001346 від 04.10.2022, якими обґрунтовується причетність ОСОБА_4 до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Захисник ОСОБА_8 у судовому засіданні просив долучити свої письмові заперечення, з яких вбачається, що ОСОБА_4 ніколи не був посадовою чи службовою особою ТОВ «Фермент Плюс» та ТОВ «Потескас», не отримував ЕЦП, не складав та не підписував господарських та бухгалтерських документів. Крім того, непричетність останнього до розслідуваних в рамках даного провадження обставин свідчать наявні у матеріалах провадження докази. Разом з тим, фабула кримінального провадження не включає в себе подію виготовлення тютюнових виробів, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України. При цьому, залишається незрозумілим, як ОСОБА_4 може бути інкриміновано вчинення кримінального правопорушення у складі стійкого об`єднання, якщо стороною обвинувачення не зареєстровано та не доведено вчинення останнім ні одного навіть нетяжкого злочину - виготовлення тютюнових виробів.

Крім того, сторона захисту звертає увагу, що ОСОБА_4 , було повідомлено про підозру 15.02.2024 року, однак за період 8 місяців жодних слідчих дій, які б підтверджували причетність останнього до розслідуваних в рамках даного провадження обставин, не проводилося, нові обставини органом досудового розслідування не встановлювалися. У той же час, захисник у своїх запереченнях вказує, що матеріали провадження стосовно ОСОБА_4 були виділені виключно з метою подальшого зупинення провадження. Однак, сторона захисту вважає таке виділення передчасним та штучним, що ініціюється прокурором лише заради приховування відсутності реєстрації та початку досудового розслідування за подією виготовлення тютюнових виробів за адресою: АДРЕСА_1 . Очевидно, що з моменту оголошення про підозру за 18 днів неможливо провести всі необхідні слідчі дії за начебто діяльністю організованої групи.

Разом з тим, захисник вказує, що ризики, якими сторона обвинувачення обґрунтовує необхідність застосування щодо підзахисного ОСОБА_4 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не доводяться зібраними органом досудового розслідування доказами.

Також адвокат додав, що сам ОСОБА_4 наразі перебуває закордоном, має з ним постійний зв`язок, контакти останнього надати не може, оскільки така інформація є адвокатською таємницею, ОСОБА_4 не збирається повертатися на територію України через невирішені справи, пов`язані з бізнесом.

Вислухавши думку учасників провадження, ретельно дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідча суддя прийшла до такого висновку.

Як встановлено у ході судового розгляду клопотання детектива ОСОБА_2 , Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000008 від 04.03.2024 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 204 КК України.

В рамках даного провадження 15.02.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 204 КК України.

Відповідно до інформації ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_11 03.04.2023 на автотранспортному засобі із державним номерним знаком НОМЕР_1 виїхав з території України через пункт пропуску Старокозаче.

Відтак, постановою старшого детектива Головного підрозділу детективів БЕБ України ОСОБА_2 від 04.03.2024 підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у державний та міжнародний розшук, оскільки підозрюваний ухиляється від явки до органів досудового розслідування, а місцезнаходження останнього не відоме.

Так, про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 , та причетність підозрюваного до вчиненого, свідчать зазначені вище долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя нагадує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості обрання підозрюваному запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Враховуючи наведене, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже, про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 204 КК України.

У клопотанні слідчого зазначено, що на даний час існують ризики, які дають достатньо підстав вважати, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, спотворити або сховати будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Так, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 може ухилятися від органу досудового розслідування та суду, оскільки злочин, який інкримінується останньому, передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 5-ти років, з конфіскацією та знищенням незаконно вироблених або придбаних товарів, знарядь виробництва, сировини для їх виготовлення, та останній, будучи обізнаним про покарання, що загрожує йому у разі визнання його судом винуватим, з метою уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування, а в подальшому й від суду. Разом з цим, ОСОБА_4 , маючи паспорт громадянина України для виїзду за кордон, під час дії воєнного стану виїхав за межі території України 03.04.2023 на автотранспортному засобі із державним номерним знаком НОМЕР_2 через пункт пропуску Староказаче.

У свою чергу, ризик знищення, приховування або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що на даний час у рамках досудового розслідування даного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, та всі можливо причетні особи до вчинення вказаного кримінального правопорушення. Також на даний час не вилучені до матеріалів кримінального провадження речі та документи, необхідні для повного та об`єктивного досудового розслідування, встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення та осіб, які можуть бути причетні до його вчинення.

Ураховуючи вищевикладене, у випадку обрання стосовно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, останній, достовірно знаючи про місце перебування документів та/або речей, за допомогою яких було реалізовано злочинний намір, може їх знищити, спотворити, приховати, не надавши органам досудового розслідування можливості встановити місце їх перебування та вилучити у встановленому законом порядку.

Крім того, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може спілкуватися з невстановленими на даний час учасниками організованої групи, у тому числі з співорганізаторами з приводу планів укриття злочинної діяльності, знищення, приховання та спотворення речових доказів, що негативно вплине на подальше здійснення досудового розслідування та притягнення винних до кримінальної відповідальності.

Слідча суддя вважає також доведеним ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних в рамках даного провадження, який виражається у тому, що ОСОБА_4 , згідно з пред`явленою підозрою будучи учасником організованої групи, достовірно обізнаний про всіх осіб, які причетні до його вчинення, володіє інформацією щодо знаходження документів, які мають значення для кримінального провадження, ймовірно володіє інформацією щодо придбання обладнання для незаконного виготовлення тютюнових виробів, постачальників комплектуючих для виготовлення сигарет, розміру винагороди кожного у учасників та іншими фактичними даними, а тому, може впливати на свідків, зокрема й шляхом підкупу для надання ними неправдивих свідчень, які вигідні стороні захисту.

Наявність у ОСОБА_4 зв`язків у правоохоронних органах, які обумовлюються специфікою його роботи, обізнаність з методикою та засобами їх діяльності, у випадку обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, призведе до надання ОСОБА_4 порад та вказівок стосовно завуальованого спілкування в телефонних розмовах з використанням маршрутизаторів (інтернет роутерів) та месенджерів на базі соціальних мереж, які неможливо відслідкувати гласними чи негласними засобами контролю іншим, невстановленим на даний час особам, які причетні до вчинення вказаного особливо тяжкого злочину. Крім того, підозрюваний може передати анкетні дані свідків невстановленим на даний час особам - учасникам організованої групи з метою впливу на них для уникнення кримінальної відповідальності.

У той же час, наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що у випадку обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу більш м`якого, ніж тримання під вартою, вказане призведе до можливого вчинення останнім інших кримінальних правопорушень з метою особистого збагачення, а також прикриття злочину, який вже вчинено. Також підозрюваний може вчиняти дії, спрямовані на подальшу легалізацію коштів, на котрі не накладено арешт та які не знаходяться в Україні.

На наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує те, що ОСОБА_4 може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, будучи обізнаним у сфері незаконного виготовлення сигарет, маючи зв`язки, може відшукавши нове приміщення, залучити до виконання незаконного виготовлення інших невстановлених осіб.

Разом з тим, доводи захисника ОСОБА_8 щодо необґрунтованості пред`явленої ОСОБА_4 підозри та самого клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спростовуються наданими на дослідження слідчій судді матеріалами кримінального провадження №0001346 від 04.10.2022, з яких виділено кримінальне провадження №0000008 від 04.03.2024, та встановленими у ході судового розгляду обставинами. Так, слідча суддя звертає увагу, що у судовому засіданні захисник підтвердив факт перебування підзахисного закордоном та відсутність наміру останнього повертатися на територію України, а також вказав, що ОСОБА_4 попросив представляти його інтереси перед судом та стороною обвинувачення. Відтак, слідча суддя приходить до висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 обізнаний про існування стосовно нього кримінального провадження на території України, зокрема і щодо розгляду даного клопотання, однак останній, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового розгляду, до суду у визначений час не прибув, про причини неявки та їх поважність не повідомив. Так само останній у визначений детективом день та час не з`явився без поважних причин для проведення за його участі необхідних для провадження слідчих дій, а відтак, твердження сторони захисту не беруться до уваги слідчою суддею в цій частині.

Крім того, слідча суддя не сприймає доводи захисника щодо неправильності, на його переконання, правової кваліфікації інкримінованого ОСОБА_14 кримінального правопорушення, оскільки на даній стадії кримінального провадження слідча суддя не вправі вирішувати такі питання, а лише повинна в силу наданих сторонами доводів та документів зробити висновок про причетність особи до даного провадження та встановити чи буде втручання у її права виправданим та співмірним з огляду на фактичні обставини справи. Разом з тим, слід зауважити, що матеріали кримінального провадження №0000008 від 04.03.2024 обґрунтовують причетність ОСОБА_4 до розслідуваних в рамках даного провадження обставин, зокрема надані прокурором протоколи допиту свідків, пред`явлення особи для впізнання.

У зв`язку із зазначеним, слідча суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання містять достатньо обґрунтувань необхідності обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення в КПК передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У теоретичному аспекті «належна правова процедура» - це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя. До гарантій, які у своїй сукупності формують належну правову процедуру, у тому числі відносяться право на судовий захист та право на оскарження.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) права на справедливий суд.

Статтею 5 Конвенції кожному гарантовано право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «c» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Пунктом 4 цієї статті гарантовано право кожному, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Згідно з ч. 6 ст. 193 КПК слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20 вказує, що рішення слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу, прийняте в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, за своїм правовими наслідками підпадає під поняття «постанова про утримання під вартою» в розумінні ст. 25 Європейської конвенції про видачу правопорушників.

За загальним правилом розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, що відповідає зазначеним вимогам Конвенції та іншим міжнародно-правовим актам.

Процедура, передбачена в ч. 6 ст. 193 КПК, є випадком, який дозволяє суду розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

При аналізі питання наявності зазначених прокурором ризиків, слідча суддя прийшла до висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років з конфіскацією та знищенням незаконно вироблених або придбаних товарів, знарядь виробництва, сировини для їх виготовлення, а також характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , крім того, як вбачається із долучених до клопотання матеріалів, ОСОБА_4 не з`являється на виклики детектива та суду, будучи обізнаним про розгляд цього клопотання до суду свідомо не прибув, перебуває поза межами території України, оголошений у розшук, що є достатньою підставою вважати, що ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування та суду.

Слідча суддя звертає увагу учасників провадження, що у даному випадку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, хоча й не призводить до негайного взяття особи під варту, однак виступає правовою підставою для затримання і доставки цієї особи до місця кримінального провадження.

Так, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є одним із обов`язкових документів, на підставі якого уповноважений орган запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну (Інструкція про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затверджена спільним наказом МВС України, ОГП, НАБ України, СБ України, ДБР, Мінфіну України, Мін`юсту України від 17 серпня 2020 року № 613/380/93/228/414/510/2801/5). Після затримання особи за межами України, слідчий, прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, або суд, який розглядає справу чи яким ухвалено вирок, готує клопотання про видачу особи в Україну, до якого серед інших документів обов`язково додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК). Тобто, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є документом, на підставі якого здійснюється затримання особи за межами України, ухвалюється рішення про застосування екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи з метою притягнення до кримінальної відповідальності та здійснюється доставка особи на території України до місця кримінального провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

При цьому, час затримання такої особи фактично може перевищувати 30 діб - тримання під вартою за ст. 59 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, 40 діб - тимчасовий арешт за ст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників та 60 діб - строк дії ухвали про тримання під вартою за ч. 1 ст. 197 КПК.

Тобто, затримана особа на підставі ухвали слідчого судді, суду, постановленої в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, може бути затриманою і утримуватись під вартою протягом усього часу, необхідного для екстрадиції та доставки її до місця кримінального провадження. Таку ж позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі №991/3440/20.

Відповідно до абзацу 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Враховуючи наведене, слідча суддя дійшла висновку про необхідність задоволення клопотання старшого детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_2 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 204 КК України, у кримінальному провадженні №0000008 від 04.03.2024 року.

При цьому, слідча суддя нагадує, що ч. 6 ст. 193 КПК України передбачено, що після затримання особи на підставі ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановленої в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 186, 193, 197, 369-372 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання детектива - задовольнити.

Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Повний текст ухвали оголосити 23 жовтня 2024 року о 15 год. 25 хв.

Слідча суддя ОСОБА_1