ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 593/1364/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/366/24 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі в режимі відеоконференцзв`язку, матеріали кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000125 від 20.05.2024 року, за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бережанського районного суду Тернопільської області від 21.10.2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , -

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 (м. Бережани) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , та застосовано до

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Соледар Артемівського району Донецької області, жителя АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, одруженого, військовослужбовця, не депутата, раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів до 20 грудня 2024 року включно.

Як вбачається з матеріалів провадження , слідчим відділенням поліції № 1 (м. Бережани) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000125 від 20.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Як встановлено досудовим розслідуванням, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_7 виник кримінально протиправний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також збут PVP особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, умисно у невстановлений досудовим розслідуванням час та невстановленому досудовим розслідуванням місці придбав з метою збуту PVP особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, загальною масою не менше 0,46045 грама, та розпочав зберігати з метою збуту до 19 серпня 2024 року.

Реалізовуючи свій кримінально протиправний умисел направлений на незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_7 домовився із ОСОБА_10 (анкетні дані змінено) про збут останньому особливо небезпечних психотропних речовин PVP.

З метою реалізації зазначеної домовленості, 19 серпня 2024 року близько 20 години 25 хвилин, по АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 , маючи на меті збагатитись за рахунок продажу особливо небезпечних психотропних речовин, керуючись корисливим мотивом, умисно, усвідомлюючи незаконність своїх дій збув ОСОБА_10 (анкетні дані змінено) особливо небезпечні психотропні речовини PVP, обіг яких заборонено, масою в перерахунку на діючу речовину 0,46045 грама, за грошову винагороду в сумі 1200 гривень.

Такими неправомірними діями ОСОБА_7 порушив вимоги ст. ст. 2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року № 60/95-ВР (із наступними змінами та доповненнями), Списку № 1 Таблиці ІІ Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770 (із наступними змінами та доповненнями), та Таблиці №1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01 серпня 2000 року № 188 (із наступними змінами та доповненнями).

26 вересня 2024 року ОСОБА_7 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою Бережанського районного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2024 року стосовно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, із правом внесення застави в розмірі 50 (п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400 гривень.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, відповідно до якої вважає, що ухвала Бережанського районного суду Тернопільської області від 21.10.2024 року, не відповідає фактичним обставинам справи, а виклад обставин та ризиків є надуманим і нічим не підтвердженим.

На переконання апелянта до підозрюваного ОСОБА_7 цілком можливо було б застосувати цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю, при цьому не порушуючи норми КПК України.

Зазначає, що підставою для застосування щодо особи запобіжного заходу є наявність реальних ризиків вчинення підозрюваним дій, які перешкоджатимуть належному проведенню досудового розслідування, але в жодному випадку не припущення слідчого.

Крім того зазначає, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, має постійне місце проживання, міцні родинні стосунки.

Окрім того, звертає увагу, що підозрюваний є військовослужбовцем, який тривалий час перебував у полоні та має значні проблеми із здоров`ям, а тому тримання під вартою призведе до необоротних процесів психофізичного стану ОСОБА_7 .

З огляду на вказані обставини, вважає, що стороною обвинувачення не доведено недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Бережанського районного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2024 року та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши доповідача - суддю апеляційного суду; підозрюваного ОСОБА_7 та його адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та змінити запобіжний захід підозрюваному на цілодобовий домашній арешт ; думку прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді місцевого суду законною та обґрунтованою і просить її залишити без змін; вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та або суду; знищити або сховати будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Задовольняючи клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 (м. Бережани) Тернопільського РУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, враховував тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, особу підозрюваного та прийшов до висновку про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що наведені у клопотанні слідчого обставини, які підтверджуються доданими до нього документами, що були предметом дослідження суду, з достатньою повнотою свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Окрім того, згідно рішення ЄСПЛ у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Аналіз матеріалів кримінального провадження та безпосередньо оскаржуваного апелянтом рішення місцевого суду, дає підстави колегії суддів для висновку, що на даній стадії кримінального провадження при вирішенні питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, стандарт доказування «обґрунтована підозра» дотримано як слідчим, який звернувся до суду з відповідним клопотання, так і слідчим суддею, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 .

Також, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про доведеність слідчим обставин, передбачених ст.177 КПК України, що дають підстави до застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Кожен з цих ризиків слідчим суддею належним чином досліджено та відповідно аргументовано у судовому рішенні.

Проте, згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Оцінивши доведеність обґрунтованої підозри та наявність існування ризиків, слідчий суддя прийняв рішення про застосування щодо ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З таким висновком слідчого судді колегія суддів не погоджується, оскільки ні слідчим у клопотанні, ні прокурором в судовому засіданні не доведена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні.

Не наведено таких доводів і прокурором в суді апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги.

Разом з тим, заслуговують на увагу твердження захисника щодо правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", де зазначено, що при розгляді клопотання про обрання або ж про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Ці обставини під час розгляду клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 місцевим судом не досліджувалися.

За змістом ст.410 КПК України судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення визнається неповним.

Враховуючи встановлену в судовому засіданні апеляційної інстанції неповноту судового розгляду, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваної ухвали та ухвалення нової, відповідно до ч.3 ст.407 та ч.1 ст.409 КПК України.

Колегія суддів, вважає, що в матеріалах клопотання наявні докази того, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та, що існують ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, - можливість переховування від органів слідства та /або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Разом з цим, колегія суддів прийшла до переконання, що в матеріалах клопотання відсутні достатні докази того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, зокрема: можливості переховуванню від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження.

При цьому, колегія суддів враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення; раніше не судимий; одружений; має на утриманні двох неповнолітніх дітей; має постійне місце проживання; міцні родинні стосунки; є військовослужбовцем, який тривалий час перебував у полоні та має значні проблеми із здоров`ям, внаслідок отриманого поранення в ході ведення бойових дій з військовими формуваннями російської федерації, що на думку суду, зменшує ступінь встановлених ризиків і дає підстави застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Таким чином, вказана обставина, передбачена п.3 ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання слідчим суддею прокурором не доведена, а тому суд, відповідно до вимог ч.2 ст.194 КПК України, зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Водночас, відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, що має місце в даному випадку, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладання яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити, застосувавши відносно нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Враховуючи вагомість наявних доказів, що підтверджують вчинення підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, наявність вищезазначених ризиків, приймаючи до уваги дані про його особу, зокрема те, що він раніше не судимий, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, має постійне місце проживання, міцні родинні стосунки, є військовослужбовцем, який тривалий час перебував у полоні та має значні проблеми із здоров`ям, колегія суддів вважає, що застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту повинен супроводжуватися забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , з покладенням на нього обов`язку прибувати до слідчого, яким здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , за першою вимогою, та здати, за наявності, на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Бережанського районного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2024 року, якою відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 (м. Бережани) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який полягає в забороні йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 .

Покласти на ОСОБА_7 обов`язок прибувати на першу вимогу за викликом до слідчого, прокурора чи суду, в провадженні яких буде знаходитися кримінальне провадження про його підозру чи обвинувачення та здати, за наявності, на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Встановити строк дії ухвали до 25 листопада 2024 року включно.

Контроль за виконання ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Головуючий

Судді