УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання ОСОБА_3 про скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, що застосовано ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.01.2024 (справа № 127/1788/24), в рамках кримінального провадження № 0000070 внесеного до ЄРДР 16.01.2024, за фіксації судового розгляду технічними засобами,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, що застосовано ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.01.2024 (справа № 127/1788/24), в рамках кримінального провадження № 0000070 внесеного до ЄРДР 16.01.2024.

Заявник мотивував клопотання тим, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.01.2024 (справа № 127/1788/24), в рамках кримінального провадження № 0000070 внесеного до ЄРДР 16.01.2024, накладено арешт на транспортний засіб марки «Hundai Kona», державний номерний знак НОМЕР_1 , Vin: НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_3 , який передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_3 .

На думку заявника, усі необхідні слідчі та процесуальні дії з моменту накладення арешту по дату подання клопотання про скасування арешту проведено, жодних інших дій з вказаним транспортним засобом ні слідством ні прокурором протягом майже п`яти місяців не вчинялося, транспортний засіб немає жодних пошкоджень чи слідів ДТП, а тому накладений арешт на транспортний засіб марки «Hundai Kona», державний номерний знак НОМЕР_1 , Vin: НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_3 має бути скасовано.

Заявник та адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримали та просили слідчого суддю скасувати арешт накладений на вказаний транспортний засіб.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття в суд не повідомив.

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за відсутності фіксації судового процесу технічними засобами.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження та потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручаюся у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, а також може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертався із клопотанням.

З огляду на положення ч. 1 ст.170 КПК України та п. 2 п. 2.6 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 07.02.2014 р., арешт майна може бути застосовано лише щодо майна осіб, які є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. 276-279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні проведено комплекс слідчих розшукових дій направлених на встановлення об`єктивної істини у справі. Наведене свідчить, що в даному випадку у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна та заборони розпоряджатися майном на теперішній час відпала потреба.

Статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477- IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Викладені заявником доводи та додані до клопотання матеріали, які не були предметом вивчення слідчим суддею під час накладення арешту на майно, переконують, що зі спливом часу накладений арешт підлягає скасуванню. Отже, в даному випадку враховуючи вимоги розумності строків, співрозмірності обмеженого права та наслідки застосованого заходу з фабулою кримінального правопорушення, слід дійти висновку про необхідність скасування застосованого заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна із забороною розпоряджатися майном.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 169, 170 - 172, 174 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати арешт майна накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.01.2024 (справа № 127/1788/24), в рамках кримінального провадження № 0000070 внесеного до ЄРДР 16.01.2024, в частині транспортного засобу марки «Hundai Kona», державний номерний знак НОМЕР_1 , Vin: НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_3

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя