Провадження №11-кп/991/124/24
Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

15 жовтня 2024 року м. Київ

Суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_2 , перевіривши матеріали апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 25.09.2024 про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого у кримінальному провадженні № 0000547 від 02.11.2023 ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 25.09.2024, окрім іншого, частково задоволено клопотання прокурора та продовжено на два місяці строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме:

- утримуватися від спілкування зі свідками: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , з приводу обставин цього кримінального провадження;

- здати на зберігання до територіального підрозділу Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Не погодившись із вказаною ухвалою Вищого антикорупційного суду від 25.09.2024, захисником обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_4 04.10.2024 було подано апеляційну скаргу, у якій, із посиланням на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, апелянт прохає поновити строк на апеляційне оскарження; ухвалу Вищого антикорупційного суду від 25.09.2024 скасувати в частині, якою продовжено строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_3 , та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора САП про продовження строку дії обов`язків.

Обґрунтовуючи можливість оскарження ухвали Вищого антикорупційного суду від 25.09.2024, захисник посилається на приписи ст. 309 КПК, а також на рішення Конституційного Суду України № 4-р(ІІ)/2020 від 17.06.2020.

14.10.2024 відповідні матеріали судової справи надійшли до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

Перевіривши апеляційну скаргу та матеріали провадження, суддя-доповідач дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 .

Статтею 392 КПК визначений перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Так, частиною 1 вказаної статті передбачено право на апеляційне оскарження судових рішень, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст.392 КПК встановлено: «Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом».

Жодною нормою чинного кримінального процесуального законодавства не передбачено право на оскарження судового рішення про продовження строку дії процесуальних обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК, зокрема і положеннями ст. 309 КПК, на яку посилається апелянт, при тому що положення ст. 309 КПК не можуть бути застосовані до судових рішень, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції, оскільки регламентують прядок оскарження виключно ухвал слідчих суддів, постановлених під час досудового розслідування.

Так само не може бути враховано посилання апелянта на Рішення Конституційного Суду України № 4-р(ІІ)/2020 від 17.06.2020, оскільки воно є нерелевантним до обставин даного провадження, так як також стосується питань оскарження слідчому судді на етапі досудового розслідування бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно із ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Враховуючи, що апелянтом подано апеляційну скаргу на ухвалу суду, оскарження якої положеннями КПК не передбачене, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 25.09.2024.

Керуючись ст. 392, ч.4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 25.09.2024.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців.

Суддя ОСОБА_2