У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.10.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/555/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 липня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 липня 2024 року у задоволенні скарги ОСОБА_5 , щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, відмовлено.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, згідно з якої просить: зобов`язати уповноважену службову особу Ужгородської окружної прокуратури внести, у відповідності до положень ст. 214 КПК України, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 12.06.2024 року про вчинення прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

В обґрунтування скарги посилається на те, що 12.06.2024 звернувся із вказаною заявою до Ужгородської окружної прокуратури, однак у встановлений законом строк та станом на день подання скарги не отримав жодної інформації щодо внесення відомостей до ЄРДР на підставі його заяви.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, проаналізувавши подану скаргу та долучену до неї заяву, слідчий суддя зазначила, що оскільки слідчому судді не надано жодних доказів на підтвердження факту звернення та отримання Ужгородською окружною прокуратурою заяви ОСОБА_5 від 12.06.2024 про вчинення кримінального правопорушення, то слідчий суддя позбавлений можливості вирішити питання про необхідність внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у зв`язку з чим вважав за необхідне відмовити у задоволенні скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 вказує на незаконність та невмотивованість прийнятого слідчим суддею рішення, просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді та направити скаргу на новий судовий розгляд. Зазначає, що суд у своєму рішенні вказав, що він не надіслав заяву про кримінальне правопорушення від 12.06.2024 до Ужгородської окружної прокуратури, однак ця обставина повністю суперечить рішенню Ужгородської окружної прокуратури від 17.06.2024 №07.53-107-4794 вих.-24, в якому його повідомлено, що його заяву отримано та перенаправлено до ДБР м. Львова (з дислокацією у м. Ужгород) для розгляду згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, яке також він оскаржує в Ужгородському міськрайонному суді.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, особи яка подала апеляційну скаргу, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Частина перша ст.404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги про незаконність судового рішення задоволенню не підлягають з таких підстав.

Можливість оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у визначений КПК України строк передбачена п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно вимог ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139).

Згідно з п. 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Таким чином, системний аналіз вищезазначених положень дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

Крім того, у висновку, зробленому у постанові Великої Палати Верховного суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18, встановлено, що у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованих висновків про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 , поданої на бездіяльність уповноваженої особи Ужгородської окружної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою в якій зазначив, що він 12.06.2024 звернувся до Ужгородської окружної прокуратури із заявою про вчинення прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, однак у встановлений законом строк та станом на день подання скарги не отримав жодної інформації щодо внесення відомостей до ЄРДР на підставі його заяви.

Слідчим суддею було вивчено скаргу ОСОБА_5 та зазначено, що заявником не долучено жодних письмових доказів, які б підтверджували обставини, на які він посилається у своїй скарзі, та в обґрунтування доводів скарги ОСОБА_5 не надав доказів її направлення та отримання уповноваженими особами Ужгородської окружної прокуратури, у зв`язку із чим неможливо було встановити чи дійсно ОСОБА_5 звертався із вказаною заявою до Ужгородської окружної прокуратури.

Для з`ясування зазначених обставин, слідчий суддя 08.07.2024 звернувся до УВП №9, та просив надати інформацію, чи звертався ОСОБА_5 із клопотанням про направлення заяви про вчинення злочину до Ужгородської окружної прокуратури, на що 29.07.2024 отримав відповідь за № 12/62571 від 22.07.2024 про те, що канцелярією установи було направлено до Ужгородської окружної прокуратури закритий лист ОСОБА_5 , та 24.01.2024 на адресу установи надійшла відповідь на 2 аркушах, яку того ж дня було передано ув`язненому ОСОБА_7 під розписку. Іншої інформації вказаний лист не містить.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок слідчого судді, що оскільки скаржником не надано жодних доказів на підтвердження факту звернення та отримання Ужгородською окружною прокуратурою заяви ОСОБА_5 від 12.06.2024 про вчинення кримінального правопорушення, то слідчий суддя позбавлений можливості вирішити питання про необхідність внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тому вважав за необхідне відмовити у задоволенні скарги.

Разом з тим, як вбачається з апеляційної скарги ОСОБА_5 , що рішенням Ужгородської окружної прокуратури №07.53-107-4794 вих-24 від 17.06.2024, вказана його заява від 12.06.2024 була отримана та перенаправлена до ДБР м. Львів (з дислокацією у м. Ужгород) для розгляду в порядку ч. 1 ст. 214 КПК України.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання бездіяльності Ужгородською окружною прокуратурою щодо невнесенні даних до ЄРДР та відмовив у задоволенні поданої останнім скарги.

При цьому, доводами апеляційної скарги правильність такого висновку жодним чином не спростовано, оскільки апелянтом не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_5 звертався до Ужгородської окружної прокуратури з заявою про вчинення злочину, та отримав відмову у її прийнятті чи реєструванні, що б свідчило про помилковість факту відсутності такого звернення, який було встановлено слідчим суддею.

На будь-які інші підстави для скасування судового рішення, постановленого за результатами розгляду скарги ОСОБА_5 , в апеляційній скарзі не вказується і таких апеляційним судом не встановлено.

Також, апеляційний суд звертає увагу, що більшість доводів апеляційної скарги є аналогічними тим, які були предметом дослідження суду першої інстанції і отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.

Враховуючи викладене, - порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування судового рішення з мотивів наведених в апеляційній скарзі, не вбачається, колегія суддів вважає, що рішення суду є законним, вмотивованим і обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 липня 2024 року про відмову у задоволенні скарги - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді