У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 та представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0000622 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.09.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 332 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000622 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.09.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 332 КК України, про арешт майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженні №0000622, відомості про яке внесено в ЄРДР 05.09.2024 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.10.2024 року у лісовій місцевості в населеному пункті с. Кам`яниця, в напрямку в прикордонного знаку 240-241 на відстані 4000 метрів до Державного кордону України, було виявлено та затримано чотирьох осіб які мали на меті незаконно перетнути державний кордон України а саме ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 поряд з цим, провідник який незаконно переводив даних осіб через державний кордон України вдався до втечі.

В ході проведення слідчих-розшукових дій встановлено, що організатором даного злочину є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який до даної незаконної діяльності також залучив: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , а також інших на даний час невстановлених осіб.

Надалі того ж дня, у зв`язку з наявною оперативною інформацію, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , безпосередньо до державного кордону України з метою подальшого незаконного переправлення підвіз громадянин ОСОБА_10 якого було зупинено на транспортному засобі марки «SKODA», моделі «OCTAVIA A7», д.н.з. НОМЕР_1 по АДРЕСА_3 , навпроти будинку під №94, вказаних осіб ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , було доставлено для проведення огляду місця події за вищевказаною адресою.

Так, в ході проведення огляду місця події на запитання слідчого до ОСОБА_7 , про факт та обставини їх виявлення у напрямку державного кордону України в лісовій місцевості, останній зазначив, що він разом з ОСОБА_6 , хотіли незаконно перетнути державний кордон України. Так, 08.10.2024 близько о 19 год. з м. Ужгород до с. Камяниця їх привіз громадянин ОСОБА_10 на транспортному засобі марки «SKODA», моделі «OCTAVIA A7», д.н.з. НОМЕР_1 та передав іншій особі яка безпосередньо відвезла їх до лісової місцевості разом ще з двома особами які мали на меті незаконно перетнути Державний кордон України, і в подальшому передала ще одній особі яка їх безпосерденьо переправляла незаконно через державний кордон України. ОСОБА_10 мав організувати їх незаконне переправлення через державний кордон України, за що мав отримати грошові кошти у розмірі 8000 доларів США з кожного, також з ними в подальшому мали перетнути незаконно державний кордон ще 2 осіб яких було виявлено разом з ними в лісовій місцевості, вказане також підтвердив ОСОБА_12 .

Зокрема ОСОБА_7 безпосередньо спілкувався з ОСОБА_10 про його незаконне переправлення через державний кордон України, виконував вказівки які останньому та ОСОБА_12 надавав ОСОБА_10 , їхав у транспортному засобі з м. Ужгород в напрямок державного кордону до с. Камяниця з ОСОБА_10 .

Також ОСОБА_7 зазначив, що він планував незаконний виїзд за кордон за допомоги ОСОБА_10 з метою уникнення від мобілізації, про що з останнім і домовлялись.

Поряд з цим, встановлено, що ОСОБА_10 діючи за попередньою змовою, з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 , а також іншими на даний час невстановленими особами, організував незаконне переправлення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так, з метою не бути викритими працівниками правоохоронних органів, ОСОБА_10 як організатор даного злочину відвіз до с. Кам`яниця ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

ОСОБА_11 , на власному транспортному засобі 08.10.2024 року, організував доставку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з м. Ужгород до с. Кам`яниця з метою його подальшого незаконного переправлення через державний кордон України.

ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , очікував останніх в контрольовано прикордонному районі на власному транспортному засобі, де в ході зустрічі 08.10.2024 з ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ще одною невстановленою особою яка організовувала доставку з м. Ужгород до с. Кам`яниця ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та іншими особами яких мали незаконно переправити через державний кордон України, посадив до власного транспортного засобу ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_9 , та відвіз їх до лісової місцевості в напрямку в прикордонного знаку 240-241 на околиці с. Кам`яниця, де останній мали переправити незаконно через державний кордон України.

08.10.2024 після вищевказаних подій громадянина ОСОБА_4 було зупинено за кермом власного автомобіля Renault Megane НОМЕР_2 на місцевості поблизу дороги у АДРЕСА_4 .

Надалі у зв`язку з невідкладним випадком, пов`язаним з врятуванням життя людей та майна, враховуючи, що у автомобілі можуть знаходитися інші особи, яких могли незаконно переправити через кордон чи інші речі, що можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, на підставі добровільної згоди ОСОБА_4 08.10.2024 було проведено обшук автомобіля Renault Megane НОМЕР_2 .

08.10.2024 року в ході проведення обшуку автомобіля марки Renault Megane р.н.з. НОМЕР_2 (VIN НОМЕР_3 ), власником якого є ОСОБА_4 , який знаходився за адресою: АДРЕСА_5 , було вилучено:

- мобільний телефон iPhone 14 Pro Max (IMEI1 НОМЕР_4 IMEI2 НОМЕР_5 ) з сім картою НОМЕР_6 , який належить громадянину ОСОБА_4 ;

- автомобіль Renault Megane р.н.з. НОМЕР_2 (VIN НОМЕР_3 ) разом з ключами від замка запалювання та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 та який належить ОСОБА_4 .

Постановою слідчого у вищевказаному кримінальному провадженні від 09.10.2024 зазначені речі та предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

09 жовтня 2024 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно. Ухвалою слідчого судді від 21.10.2024 клопотання повернуто прокурору Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 для доопрацювання та яке останньою отримано 28.10.2024.

З клопотання про арешт майна слідує, що метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів протиправної діяльності фігурантів у даному кримінальному провадженні.

Зазначене в клопотанні майно є речовим доказом у кримінальному провадженні та вказані предмети мають значення для досудового розслідування, необхідні для проведення ряду слідчих дій, досліджень, у тому числі призначення та проведення ряду експертиз з метою встановлення фактів причетності особи до вчинення вказаного кримінального правопорушення, та відповідають критеріям, передбаченим ч. 2 ст. 167 КПК України.

Так, мобільний телефон iPhone 14 Pro Max (IMEI1 НОМЕР_4 IMEI2 НОМЕР_5 ) з сім картою НОМЕР_6 , у якому наявна сім картка з номером НОМЕР_8 , належить ОСОБА_4 та можливо зберіг на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 332 КК України зокрема через проведення відповідної комп`ютерно-технічної експертизи.

Автомобіль Renault Megane р.н.з. НОМЕР_2 (VIN НОМЕР_3 ) разом з ключами від замка запалювання згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 та який належить ОСОБА_4 . На вказаному автомобілі здійснювалось переміщення осіб по території Закарпатської області, та транспортування таких до кордону України з метою його переходу, тобто у вказаному випадку вказаний матеріальний об`єкт, був одним із знаряддя вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 114-1, 332 КПК України.

Прокурор зазначає, що вказані обставини обумовлюють процесуальну необхідність арешту майна саме з метою його збереження, у проміжок часу, який пов`язаний зі строком досудового розслідування, передбачений ст. 219 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, просила долучити копію ухвали слідчого судді від 16.10.2024 року про надання дозволу на проведення обшуку.

Власник майна ОСОБА_4 щодо задоволення клопотання заперечив, зазначив, що хоче повернкути своє майно.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_4 добровільно надав дозвіл на огляд його автомобіля та мобільного телефона. Вказав, що автомобіль був оглянутий і жодних слідів у ньому не було виявлено, такий не має відношення до даного кримінального правопорушення. Крім того, вказав, що ОСОБА_4 на даний час проходить військову службу і автомобіль йому необхідний для добирання на службу. Щодо накладення арешту на телефон, зазначив, що якщо є необхідність для проведення експертизи, то не заперечує щодо накладення арешту на такий, оскільки ОСОБА_4 сам хоче щоб дослідили вміст його телефона і встановили, що він відношення до вказаного кримінального провадження не має.

Заслухавши думку прокурора, власника майна та представника власника майна, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе лише якщо: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно змісту ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000622 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.09.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1 КК України та ч. 2 ст. 332 КК України.

Згідно наданого витягу з ЄРДР досудове розслідування у даному кримінальному провадженні розпочато за тим фактом, що 05.09.2024 надійшло повідомлення про те, що особа ОСОБА_13 , мешканець Ужгородського району за попередньою змовою за встановленими на даний час особами організували незаконний канал переправлення громадян України через Державний кордон України, всупереч обмежень, передбачених законодавством України, за грошову винагороду. З повідомлення ВМП ГУНП в Закарпатській області (вх. № 170 від 06.09.2024) мешканці Закарпатської області перешкоджають законній діяльності ЗСУ та інших військових формувань в умовах воєнного стану шляхом незаконного переправлення громадян України через державний кордон України з метою уникнення від мобілізації.

Згідно протоколу огляду місця події від 08.10.2024 року такий був проведений старшим слідчим 1-го відділення слідчого відділу УСБ України в Закарпатській області капітаном юстиції ОСОБА_14 в період з 23:36 год. до 23:51 год. в рамках кримінального провадження №0000622 від 05.09.2024 року. Огляд проводився поблизу дороги у АДРЕСА_4 , де виявлено автомобіль марки Renault Megane сірого кольору, д.р.н.з. НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 , що перебуває у власності гр. України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 В ході огляду вказаного автомобіля виявлено та вилучено: iPhone 14 Pro Max (IMEI1 НОМЕР_4 IMEI2 НОМЕР_5 ) з сім картою НОМЕР_6 (поміщено в пакет №100320826); автомобіль Renault Megane сірого кольору, д.р.н.з. НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 з ключами до замка запалювання та свідоцтвом про реєстрацію.

Постановою старшого слідчого 1-го відділення слідчого відділу УСБ України в Закарпатській області майора юстиції ОСОБА_15 від 09.10.2024 року у кримінальному провадженні за №0000622 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.09.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1 КК України та ч. 2 ст. 332 КК України вилучені речі визнано речовими доказами.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 автомобіль «Renault Megane» реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить ОСОБА_4 .

Під час допиту 09.10.2024 року свідок ОСОБА_7 пояснив серед іншого, що в подальшому вони прибули на околицю с. Кам?яниця, де він, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , за вказівками ОСОБА_18 , пересіли до транспортного засобу «Рено», де вже перебувало дві невідомі йому на той час особи ( ОСОБА_19 , один із затриманих осіб та невідомий йому водій), на вищезазначеному транспортному засобі вони вирушили в тил до державного кордону України. Прибувши на околицю с. Кам?яниця він, ОСОБА_16 , ОСОБА_19 та ОСОБА_17 вийшли з ТЗ «Рено» де біля лісового масиву на них очікувала ще одна невідома свідку особа, яка мала здійснити їх супровід до державного кордону України.

Згідно протоколу пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 09.10.2024 року, свідок ОСОБА_7 , на фотографії номер один, впізнав автомобіль марки «Renault Megane» ciporo кольору з номерними знаками « НОМЕР_9 » в який 08 жовтня 2024 року його пересадили з автомобіля «Skoda» р/н «A01077HB» та повезли у населений пункту Кам?яниця, та в подальшому висадили разом із іншими трьома особами в лісовій місцевості. Згідно довідки до протоколу на фото 1 зображений транспортний засіб марки «Renault Megane» чорного кольору реєстраційний номер НОМЕР_10 .

Під час допиту 09.10.2024 року свідок ОСОБА_6 пояснив серед іншого, що в подальшому вони прибули на околицю с. Кам?яниця, де він, ОСОБА_20 та ОСОБА_17 , за вказівками ОСОБА_18 , пересіли до транспортного засобу «Рено», де вже перебувало дві невідомі йому на той час особи ( ОСОБА_19 , один із затриманих осіб та невідомий свідку водій), на вищезазначеному транспортному засобі вони вирушили в тил до державного кордону України. Прибувши на околицю с. Кам?яниця він, ОСОБА_20 , ОСОБА_19 та ОСОБА_17 вийшли з ТЗ «Рено» де біля лісового масиву на них очікувала ще одна невідома мені особа, яка мала здійснити їх супровід до державного кордону України.

Згідно протоколу пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 09.10.2024 року, свідок ОСОБА_6 , на фотографії номер три, впізнав автомобіль марки «Renault Megane» ciporo кольору з номерними знаками « НОМЕР_9 » в який 08 жовтня 2024 року його пересадили з автомобіля «Skoda» р/н «A01077HB» та повезли у невідомому напрямку, та в подальшому висадили разом із іншими трьома особами в лісовій місцевості. Згідно довідки до протоколу на фото 3 зображений транспортний засіб марки «Renault Megane» чорного кольору реєстраційний номер НОМЕР_10 .

Під час допиту 09.10.2024 року свідок ОСОБА_9 пояснив серед іншого, що вони зупинилися у невідомому свідку населенному пункті, після чого водій наказав їм виходити з авто та сідати до автомобіля марки «Рено», сірого кольору, який знаходився неподалік. Сівши до вказаного авто на задні пасажирські сидіння свідок помітив, що в ньому перебувало дві невідомі йому особи. Водій автомобіля марки «Рено», сірого кольору це - чоловік віком 26-29 років, середнього зросту, міцної тіло будови, а особа яка перебувала на передньому пасажирському сидінні, як з`ясувалось пізніше також мала намір здійснити незаконний перетин державного кордону України.

Згідно протоколу пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 09.10.2024 року, свідок ОСОБА_9 , на фотографії номер чотири, впізнав автомобіль марки «Renault Megane» сірого кольору з номерними знаками « НОМЕР_11 » в який 08 жовтня 2024 року його пересадили з автомобіля «Skoda» р/н « НОМЕР_12 » та повезли у невідомому напрямку, та в подальшому висадили разом із іншими трьома особами в лісовій місцевості. Згідно довідки до протоколу на фото 4 зображений транспортний засіб марки «Renault Megane» чорного кольору реєстраційний номер НОМЕР_10 .

Під час допиту 09.10.2024 року свідок ОСОБА_8 пояснив серед іншого, що вийшовши з ресторану, він помітив, що до нього під`їжджає автомобіль марки «Рено», сірого кольору, з номерним знаком НОМЕР_13 реєстрації. Водій авто махнув йому рукою, щоб він сідав до авто. Сівши до автомобіля на переднє пасажирське сидіння, свідок помітив, що водій це - чоловік віком 26-29 років, середнього зросту, міцної тіло будови. Проїхавши близько 5 хвилин, він помітив, що вони звернули з головної дороги та проїхали через залізничний переїзд. В подальшому, через декілька хвилин вони зупинилися на одній з вулиць населеного пункту, назви якого свідку не відомо. Водій автомобіля наказав йому передати кошти за організацію його незаконного переправлення через державний кордон та відкрив «бардачок» щоб свідок поклав туди кошти. Свідок дістав з внутрішньої кишені куртки кошти в розмірі 7000 доларів США та поклав їх у «бардачок», після чого « ОСОБА_21 » закрив «бардачок».

Згідно протоколу пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 09.10.2024 року, свідок ОСОБА_8 , на фотографії номер один, впізнав автомобіль марки «Renault Megane» сірого кольору з номерними знаками « НОМЕР_2 » в який 08 жовтня 2024 року біля 22 години вечора він сів біля готелю « ІНФОРМАЦІЯ_7 » та в подальшому поїхав у невідомому напрямку, та з якого він вийшов у лісовій місцевості. Згідно довідки до протоколу на фото 1 зображений транспортний засіб марки «Renault Megane» чорного кольору реєстраційний номер НОМЕР_10 .

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 21.10.2024 року надано дозвіл на проведення огляду у кримінальному провадженні за №0000622 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.09.2024 року, автомобіля марки Renault Megane сірого кольору, д.р.н.з. НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 , що перебуває у власності гр. України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який фактично проведено 08.10.2024 року в період з 23.36 по 23.51 год.

До матеріалів клопотання долучено протокол огляду предмету від 15.10.2024 року, а саме: мобільного телефону iPhone НОМЕР_14 Pro Max (IMEI1 НОМЕР_4 IMEI2 НОМЕР_5 ) з сім картою НОМЕР_6 , який належить громадянину ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Зазначене майно відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України, тобто є тимчасово вилученим майном.

Згідно ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до положень ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Внесене прокурором в межах кримінального провадження за №0000622 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.09.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1 КК України та ч. 2 ст. 332 КК України, клопотання про арешт майна відповідає вимогам ч.2 ст. 171 КПК України та подано у визначений КПК України строк.

Частиною 10 ст.170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Метою поданого клопотання про арешт майна прокурор визначив збереження речових доказів у відповідності до п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Речовими доказами, відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

У ч.2 ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів клопотання досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.1 ст.114-1 КК України та ч.3 ст.332 КПК України.

Частиною 1 ст.114-1 КК України передбачено відповідальність за перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період

Частиною 3 ст.332 КК України передбачено відповідальність за незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями або сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод , вчинені способом, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яку незаконно переправляли через державний кордон України, чи вчинені щодо кількох осіб, або повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або службовою особою з використанням службового становища.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження. Водночас наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Дослідивши матеріали клопотання, оцінивши надані сторонами докази, встановивши обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту з потребами кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що частина майна, на яке прокурор просить накласти арешт, а саме: мобільний телефон iPhone 14 Pro Max (IMEI1 НОМЕР_4 IMEI2 НОМЕР_5 ) з сім картою НОМЕР_6 , який належить громадянину ОСОБА_4 , відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, зокрема могло зберегти на собі його сліди кримінального правопорушення, містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Завданням арешту майна у даному кримінальному провадженні є забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх використання, перетворення, передачі, відчуження, оскільки існують відповідні ризики.

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження, оскільки не застосування такого заходу може призвести до настання негативних наслідків.

Доказів настання негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна для власника такого майна під час розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено.

Слідчий суддя вважає, що накладення арешту на вказане майно на даному етапі кримінального провадження є виправданим і необхідним, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, а відсутність такого арешту може сприяти втраті доказів.

При цьому, слідчим суддею враховано, що відповідно до положень ч. 2 статті 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, після проведення певних процесуальних та слідчих дій, буде встановлена належність або неналежність вилученого майна до обставин, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженню, що не позбавляє права зацікавлених осіб ставити питання про скасування арешту в порядку статті 174 КПК України.

Що стосується вимог клопотання слідчого в частині накладення арешту на автомобіль Renault Megane р.н.з. НОМЕР_2 (VIN НОМЕР_3 ) разом з ключами від замка запалювання та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 та який належить ОСОБА_4 , то слідчий суддя не вбачає правових підстав для арешту такого майна, з огляду на те, що прокурором не доведено, що дані речі є предметом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а відтак може бути речовими доказами у даному кримінальному провадженні, у зв`язку із чим у задоволенні даної частини клопотання слід відмовити.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Враховуючи наведене вказане майно, на яке ухвалою слідчого судді не накладено арешт, підлягає поверненню особі, у якої воно було вилучене.

Слідчий суддя звертає увагу, що на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходу забезпечення кримінального провадження - арешту майна.

У зв`язку із наведеним клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 08.10.2024 в ході проведення огляду автомобіля марки Renault Megane р.н.з. НОМЕР_2 , а саме:

- мобільний телефон iPhone 14 Pro Max (IMEI1 НОМЕР_4 IMEI2 НОМЕР_5 ) з сім картою НОМЕР_6 , який належить громадянину ОСОБА_4 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, яке під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1