Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/546/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2024 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому матеріали кримінального провадження №0000062 за зміненою апеляційною скаргою заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 27 травня 2024 року.

Цим вироком:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла, Черкаського району, Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 18.04.2011 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 70 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- 05.04.2017 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ст.185 ч.5 КК України на 4 роки позбавлення волі;

- 12.05.2021 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 70, 71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі, 28.02.2023 року звільнений умовно-достроково на 8 місяців 7 днів на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.02.2023 року,

визнано винуватим та призначено покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановити іспитовий строк терміном 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати в сумі 3029 грн. 12 коп. за проведення експертизи.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_9 визнано винним у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно, в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

Так, 23.01.2024 року близько 21.00 год., у період дії воєнного стану в Україні, ОСОБА_9 перебував біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_10 . Достовірно знаючи, що у вказаному домоволодінні ніхто не проживає, впевнившись, що злочинні дії не будуть помічені сторонніми особами, діючи повторно, проник на територію домоволодіння, подолавши перешкоду у вигляді паркану, підійшов до пластикового вікна, віджав його, після чого проник у будинок, звідки з приміщення ванної кімнати викрав пральну машинку марки ''Alpari'', вартість якої, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №284/24-27 від 08.02.2024 року, становить 901 грн. У подальшому, ОСОБА_9 із місця вчинення правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.

В зміненій апеляційній скарзі прокурор, просила вирок суду першої інстанції скасувати. Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що кримінальна відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Відповідно до встановлених за вироком суду обставин вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, ОСОБА_9 вчинив 23.01.2024. Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 1514 грн. Ураховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_9 майна становила 901 грн., тобто ця сума була меншою за розмір, з якого відповідно до ст.51 КУпАП (в редакції Закону від 09.08.2024) та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 3028 грн., то з огляду на положення ст.58 Конституції України і ст.5 КК України, вирок суду відносно ОСОБА_9 за ч.4 ст.185 КК України підлягає скасуванню, а кримінальне провадження - закриттю на підставі п.4-1 ч.І ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлено кримінальну протиправність діяння.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав змінену апеляційну скаргу, захисника який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що змінена апеляційна прокурора підлягає задоволенню, з таких підстав.

Так, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту оскаржуваного вироку встановлено, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_9 вчинив 23.01.2024.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 1514 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 3028 грн.

З досліджених матеріалів кримінального провадження встановлено, що вартість таємно викраденого ОСОБА_9 майна становила 901 грн.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Враховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_9 майна становила 901 грн., тобто була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 3028 грн., колегія суддів приходить до висновку про скасування оскаржуваного вироку та закриття кримінального провадження, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлено кримінальну протиправність діяння.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Змінену апеляційну скаргу заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 27 травня 2024 року стосовно ОСОБА_9 скасувати.

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 185 КК України закрити, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння відповідно до ст. 5 КК України, п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)