15.10.2024
Справа № 642/1882/23
Провадження № 1-кс/642/3737/24
УХВАЛА
15.10.2024 м. Харків
Ленінський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Харківського РУП №3 ГУ Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором при вирішенні питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, офіційно непрацевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого місця проживання не має, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 4 ст.296, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України,
Старший слідчий СВ відділу поліції №2 Харківського РУП №3 ГУ Національної поліції в Харківській області капітан поліції ОСОБА_6 звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з погодженим із прокурором клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно оголошеного у міжнародний розшук ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 4 ст.296, ч. 1 ст. 121 КК України.
07.08.2023 слідчим суддею Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_7 винесено ухвалу про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.09.2022 о 18.00 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у групі осіб, разом із раніше йому знайомими ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , прибули на паркувальний майданчик магазину «Чудо маркет», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , з метою з`ясування стосунків з ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , з приводу непристойного відношення ОСОБА_5 та ОСОБА_14 огли відносно дівчини ОСОБА_16 ОСОБА_17 . В цей же час на вказаному паркувальному майданчику разом з ОСОБА_16 перебували його знайомі ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , та ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_12 .
В ході розмови, яка раптово зав`язалася між ОСОБА_15 та ОСОБА_19 , між ними на грунті провокуючої та агресивної поведінки ОСОБА_15 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 огли виник словесний конфлікт. Саме у цей час, у ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 виник спільний злочинний умисел спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
ОСОБА_5 , діючи в групі зі ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , усвідомлюючи, що вони перебувають у громадському місці, у час, коли там знаходилась численна кількість відвідувачів магазину «Чудо маркет» та громадян, які прогулювалися поряд з вказаним місцем, діючи умисно, демонструючи явну неповагу до суспільства, використовуючи малозначний привід для здійснення хуліганських дій, проявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, не узгоджуючи свої дії з іншими учасниками групи осіб, ОСОБА_5 дістав з правої кишені надітих на ньому джинсів предмет, ззовні схожий на пістолет, тобто предмет, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, який направив в обличчя ОСОБА_16 . В цей час, ОСОБА_15 , діючи умисно, підтримуючи хуліганські дії вищевказаної групи осіб, з особливою зухвалістю, не узгоджуючи свої дії з іншими учасниками групи, кулаком правої руки, в якому перебував невстановлений металевий предмет, ззовні схожий на кастет, тобто предмет, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, наніс один удар ОСОБА_19 у ліву щелепу, після чого кулаком лівої руки наніс один удар ОСОБА_19 у праву щелепу. В результаті отриманих ударів потерпілий ОСОБА_19 опустився на коліна та схилив голову, закриваючи її руками. В цей час, ОСОБА_10 , оцінивши ситуацію, яка склалася, перебуваючи поряд, в епіцентрі подій, бажаючи підтримати злочинні дії ОСОБА_15 та ОСОБА_5 , вирішив також приєднатись до останніх з метою вчинення хуліганства, поєднаного зі спричиненням тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_19 та, проявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи умисно, не узгоджуючи свої дії з іншими учасниками групи, дістав зі свого одягу предмет, зовні схожий на пістолет, тобто предмет, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, з якого зробив не менше 3-х пострілів у спину та правий бік потерпілого ОСОБА_19 , який в той час стояв на колінах та закривав голову руками.
Надалі ОСОБА_15 , продовжуючи реалізацію спільного з іншими учасника групи умислу, не реагуючи на заклики свідків та очевидців припинити свої протиправні хуліганські дії, наблизився до потерпілого ОСОБА_18 , та безпідставно наніс йому один удар кулаком правої руки в область обличчя, від чого потерпілий упав на коліна на асфальтне покриття. Коли потерпілий ОСОБА_18 намагався підвестись на ноги, ОСОБА_5 , знаходячись у громадському місці, де в той час знаходились інші громадяни, тобто усвідомлюючи, що своїми злочинними діями він створює реальну небезпеку для життя інших осіб, які знаходилися поряд, не узгоджуючи свої дії з іншими учасниками групи осіб, проявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, зробив декілька кроків у бік потерпілого ОСОБА_18 , який стояв на колінах, тим самим наблизившись до нього на відстань витягнутої руки, та здійснив із предмету, ззовні схожого на пістолет, тобто предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, який тримав у своїй правій руці, один постріл в грудну клітину потерпілого ОСОБА_18 , після чого останній упав на асфальтне покриття.
В цей час потерпілий ОСОБА_20 , побачивши хуліганські дії ОСОБА_15 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 відносно своїх знайомих ОСОБА_19 та ОСОБА_18 , швидкими кроками направився їм на допомогу. Однак, в цей час ОСОБА_13 , оцінивши ситуацію, яка склалася, перебуваючи поряд, в епіцентрі подій, бажаючи підтримати хуліганські дії ОСОБА_15 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , діючи у групі із останніми, умисно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, наблизився до потерпілого ОСОБА_20 та прийняв бійцівську стійку по відношенню до нього, не даючи змоги пройти на допомогу друзям - потерпілим ОСОБА_19 та ОСОБА_18 . В цей же час один із членів вищевказаної групи, особа якого точно не встановлена, ззаду рукою в області шиї придушив потерпілого ОСОБА_20 , після чого перекрутив та кинув на асфальтне покриття на правий бік. В цей час, ОСОБА_13 спільно із зазначеним членом вищевказаної групи, особа якого точно не встановлена, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на грубе порушення громадського порядку, поєднаного зі спричиненням тілесних ушкоджень будь-якого ступеня тяжкості, усвідомлюючи, що вони перебувають у громадському місці, демонструючи явну неповагу до суспільства, діючи умисно, з особливою зухвалістю, проявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, маючи бажання протиставити себе оточуючим, почали наносити потерпілому ОСОБА_20 удари ногами по голові, ребрах та спині.
В той час, коли потерпілі ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 в результаті хуліганських дій та застосованого насильства з боку ОСОБА_15 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 знаходилися на асфальтному покритті та чинили спроби підвестися на ноги, до останніх підійшли інші учасника групи - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , які оцінивши ситуацію, яка склалася, перебуваючи поряд, неподалік від епіцентру подій, бажаючи підтримати злочинні дії інших учасників групи, діючи у групі із ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та ОСОБА_15 , усвідомлюючи, що вони перебувають у громадському місці, де в той час знаходились інші громадяни, проявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи умисно, з особливою зухвалістю, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 огли, не даючи змоги піднятися на ноги, почали наносити численні удари, точна кількість не встановлена, ногами по голові, спині та ребрах потерпілому ОСОБА_19 , коли останній лежав на асфальтному покритті. В цей час, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 діючи у групі з ОСОБА_15 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_14 огли, оцінивши ситуацію, що склалася, перебуваючи поряд з епіцентром подій, бажаючи підтримати злочинні дії учасників групи, усвідомлюючи, що вони перебувають у громадському місці, де в той час знаходились інші громадяни, проявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи умисно, з особливою зухвалістю, не даючи змоги піднятися на ноги, почали наносити численні удари, точна кількість не встановлена, ногами по спині та голові потерпілому ОСОБА_18
Досягнувши бажаного результату та злочинної мети, а саме нанесення потерпілим тілесних ушкоджень у громадському місці, в присутності пересічних громадян, очевидців вказаних подій, група осіб - ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 . огли та ОСОБА_15 на правомірні зауваження яких вони на протязі здійсненного ними хуліганства не реагували, припинили свої протиправні хуліганські дії, які тривали не менше 10 хвилин, та з місця скоєння злочину зникли, залишивши потерпілих лежати на асфальтному покритті.
В результаті хуліганських дій ОСОБА_5 , які супроводжувалися особливою зухвалістю, у потерпілого ОСОБА_18 згідно висновку експерта № 12-14/284-А/22 від 04.10.2022 маються наступні тілесні ушкодження: проникаюче кульове поранення передньої поверхні грудної клітини зліва, яке ускладнилося двобічним гемо пневмотораксом та пневмомедіастінумом відповідно до п. 2.1.1. «а», п. 2.1.2., п. 2.1.3. «й» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 належить до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя. В результаті хуліганських дій ОСОБА_15 , які супроводжувалися особливою зухвалістю, у потерпілого ОСОБА_18 згідно висновку експерта № 12-14/284-А/22 від 04.10.2022 маються наступні тілесні ушкодження: забита рана лобної ділянки, яка належить до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), відповідно до п. 2.3.2. «а», п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995. В результаті хуліганських дій ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які супроводжувалися особливою зухвалістю, у потерпілого ОСОБА_18 згідно висновку експерта № 12-14/284-А/22 від 04.10.2022 маються наступні тілесні ушкодження: садно лівої виличної ділянки, яке викликало незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою належить до категорії легких тілесних ушкоджень, відповідно до п. 2.3.2. «б», п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995.
В результаті хуліганських дій ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та ОСОБА_10 , які супроводжувалися особливою зухвалістю, у потерпілого ОСОБА_19 згідно висновку експерта № 12-14/285-А/22 від 04.10.2022 маються наступні тілесні ушкодження: забійно рвані рани правої та лівої надбрівних дуг, спинки носу на тлі множинних синців та закритий перелом кісток носу, а також непроникаюче кульове поранення задньої поверхні грудної клітини справа, які як у сукупності так і поодинці, належать до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), відповідно до п. 2.3.2. «а», п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995. В результаті хуліганських дій ОСОБА_15 , які супроводжувалися особливою зухвалістю, у потерпілого ОСОБА_19 згідно висновку експерта № 12-14/285-А/22 від 04.10.2022 маються наступні тілесні ушкодження: закритий перелом верхньої щелепи за типом Ле-Фор ІІ не є небезпечним для життя в момент утворення, а спричинив за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня) і за цією ознакою відповідно до п. 2.2.1. «а,б,в», п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, належить до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
В результаті хуліганських дій ОСОБА_13 , які супроводжувалися особливою зухвалістю, у потерпілого ОСОБА_20 згідно висновку експерта № 12-14/289-А/22 від 04.10.2022 маються наступні тілесні ушкодження: закритий перелом 9 (дев`ятого) ребра зліва та закритий перелом нігтьової фаланги 3 (третього) пальця правої кисті не є небезпечними для життя в момент утворення, а спричинив за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня) і за цією ознакою відповідно до п. 2.2.1. «а,б,в», п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, як у сукупності так і поодинці, належить до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Дві забиті рани лобної ділянки зліва та забита рана скроневої ділянки зліва, забита рана на правій гомілці, як у сукупності так і поодинці, належать до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), відповідно до п. 2.3.2. «а», п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995. Садна в лівій тім`яній ділянці викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою належать до категорії легких тілесних ушкоджень, відповідно до п. 2.3.2. «б», п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995.
Крім того, 18.09.2022 о 18.00 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у громадському місці парковці магазину « ІНФОРМАЦІЯ_13 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , під час вчинення хуліганських дій групою осіб відносно потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_18 , усвідомлюючи при цьому суспільно - небезпечним характер та наслідки своїх дій, передбачаючи реальну можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді отримання потерпілим тяжких тілесних ушкоджень, та бажаючи їх настання, зробив декілька кроків у бік потерпілого ОСОБА_18 , який став на колінах, тим самим наблизившись до нього на відстань витягнутої руки, та здійснив із предмету, ззовні схожого на пістолет, тобто предмету заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, який тримав у своїй правій руці, один постріл в грудну клітину потерпілого ОСОБА_18 , після чого останній упав на асфальтне покриття..
В результаті протиправних дій ОСОБА_5 , спрямованих на спричинення тілесних ушкоджень, у потерпілого ОСОБА_18 . згідно висновку експерта № 12-14/284-А/22 від 04.10.2022 маються наступні тілесні ушкодження: проникаюче кульове поранення передньої поверхні грудної клітини зліва, яке ускладнилося двобічним гемо пневмотораксом та пневмомедіастінумом відповідно до п. 2.1.1. «а», п. 2.1.2., п. 2.1.3. «й» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 належить до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя.
13.10.2022 прокурором Новобоварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 було узгоджено повідомлення про підозру ОСОБА_5 , яке в день його складання, вручити не виявилося можливим, оскільки останній ухиляється від органу досудового розслідування. Повідомлення про підозру ОСОБА_5 було вручено шляхом надіслання його поштою за адресою проживання підозрюваного, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, 13.10.2022 ОСОБА_5 було заочно повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, а також ч. 1 ст. 121 КК України: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Співробітникам СКП ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, які здійснюють оперативне супроводження у вказаному кримінальному провадженні, було надане доручення на проведення слідчих (розшукових) дій у порядку п.3 ч.2 ст. 40 КПК України, а саме встановлення місця знаходження підозрюваного ОСОБА_5 та зобов`язання його прибути до відділу поліції №2 Харківського районного Управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області для пред`явлення йому повідомлення про підозру та проведення слідчих дій, але пошук позитивних результатів не дав.
У зв`язку з цим, 14.12.2022 кримінальне провадження було зупинене, а підозрюваний ОСОБА_5 оголошений у розшук.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова 18.04.2023 надано дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 до суду для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В ході проведення оперативно-розшукових заходів в рамках вказаного кримінального провадження, направлених на встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 , встановлено, що ОСОБА_5 переховується від органу досудового розслідування, перебуває за межами України - проживає в Німеччині у зв`язку з чим підозрюваний ОСОБА_5 03.08.2023 був оголошений в міжнародний розшук.
Старший слідчий СВ відділу поліції №2 Харківського РУП №3 ГУ Національної поліції в Харківській області капітан поліції ОСОБА_6 звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з погодженим із прокурором клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно оголошеного у міжнародний розшук ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 4 ст.296, ч. 1 ст. 121 КК України.
Ухвалою слідчого судді Ленінськогого районного суду м. Харкова від 07.08.2023 обрано щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошеного у міжнародний розшук, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківського слідчого ізолятора», до вирішення питання про його застосування, в порядку, передбаченому ч.6 ст.193 КПК України.
21.06.2024 ОСОБА_5 затримано поліцією міста Штутгарт, Німеччина. Компетентним органом ФРН прийняте рішення про видачу (екстрадицію) ОСОБА_5 правоохоронним органам України для притягнення до кримінальної відповідальності. Фактична передача підозрюваного ОСОБА_5 представникам органу, який здійснює розшук вказаної особи відбувся 14.10.2024на українсько-польському кордоні в міжнародному пункті пропуску «Краківець-Корчова» Львівської області.
Постановою слідчого від 10.10.2024 відновлене досудове розслідування,строк досудового розсдідування до 10.12.2024.
Відповідно до положень ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
В судовому засіданні при вирішенні питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід прокурор просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Посилалася на наявність підстав, передбачених статтею 177 КПК України, а саме обґрунтованої підозри, ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначала, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 . Просила тримати підозрюваного ОСОБА_5 під вартою в умовах Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№ 26)» в межах строку досудового розслідування, а саме до 10 грудня 2024 року.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 заперечували проти застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на недоведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, просили застосувати більш м`який запобіжний захід.
Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість його зміни на більш м`який запобіжний захід, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований та утримуватись під вартою інакше, як за вмотивованого рішення суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Пунктом а частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), нікого не може бути позбавлено волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігання вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.
Частина 2 ст. 177 КПК України передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та як передбачено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; вчиняти інші кримінальні правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Згідно з вимогами ч.1 ст.194КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Обгрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 18.09.2022; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_18 від 04.10.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_18 від 04.10.2022; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_19 від 05.10.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_19 від 05.10.2022; протоколом проведення слідчого ескперименту з потерпілим ОСОБА_19 від 05.10.2022; висновком експерта №12-14/284-А/22 від 04.10.2022 та №12-14/284-А/22 від 04.10.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_21 від 19.09.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_21 від 29.09.2022; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_21 від 05.10.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 29.09.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_16 від 05.10.2022; протоколом огляду відеозапису від 06.10.2022.
Оскільки КПК України не містить визначення обґрунтованої підозри, за роз`ясненням вказаного поняття слід звернутися до практики ЄСПЛ. За загальною практикою Європейського суду з прав людини, що склалась з рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30.08.1990 року, п. 32, Series A, № 182, термін «обґрунтована підозра» у вчиненні правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
У справі «Ердагоз проти Туреччини» висловлено позицію, що факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тим, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.
Окрім того, на підтвердження обґрунтованості підозри, наявні фактичні обставини кримінального провадження дають можливість об`єктивно пов`язати обвинуваченого із вчиненням кримінального правопорушення (Рішення ЄСПЛ «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року).
У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою.
При цьому слідчий суддя звертає увагу, що обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.
Обґрунтованість підозри залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку. На стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу. При цьому стандарт доказування «обґрунтованої підозри» є нижчим, ніж доведеність «поза розумним сумнівом», яким керується суд під час судового розгляду кримінального провадження по суті та ухвалення вироку. На переконання слідчого судді, незалежно від подальшої доведеності підозри чи правової кваліфікації інкримінованих ОСОБА_5 діянь, сукупність досліджених в судовому засіданні доказів свідчить, що він може бути причетним до вчинення цих злочинів.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_5 , а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в досліджених слідчим суддею матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність останнього до вчинення кримінальних правопорушень, у яких він підозрюється.
Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).
Дослідженням особи ОСОБА_5 встановлено, що він не працює, не одружений, зареєстрованого місця проживання в Україні не має. Крім цього, в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник-адвокат ОСОБА_4 зазначили, що його рідні разом з ним виїхали до ФРН і зараз перебувають там. Зазначені обставини вказують про відсутність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного в Україні. Також слідчий суддя приймає до уваги, що після скоєння злочину ОСОБА_5 залишив територію України, переховувався від органів досудового розслідування, у зв`язку із чим його було оголошено у міжнародний розшук.
Отже, ризик, передбачений п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжує існувати.
Щодо наявності ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, слідчий суддя зазначає, що його наявність підтверджується тим, що ОСОБА_5 не працевлаштований та не має в Україні міцних соціальних зв`язків та джерел доходу і може вчинити новий злочин.
Щодо ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, слідчий суддя зазначає, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні раніше зупинялося. Відповідно до положень ч. 2 ст. 280 КПК України До зупинення досудового розслідування слідчий, дізнавач зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе. У судовому засіданні жодних доказів щодо намагання здійснити вплив підозрюваним на потерпілих і свідків прокурор не надала. Отже, наявність відповідного ризику відсутня.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи, що передбачені п.п.1, 5 ч. 1ст.177 КПК України ризики існують, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, дані про особу підозрюваного, який не працевлаштований, не одружений, а отже не має міцних родинних зв`язків, те що він тривалий проміжок часу після вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень довгий проміжок часу скривався від органів досудового розслідування за межами Українита був оголошений у міжнародний розшук, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, тому необхідно застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя не визначає розмір застави при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , так як відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
При визначенні місця тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, слідчий суддя приймає до уваги, що до підозрюваного застосована процедура екстрадиції, яка в умовах воєнного стану, передбачає надання міжнародних гарантій безпеки екстрадованих осіб, передбачених ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, місто Харків, згідно з Переліком територій де ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Мінреїнтеграції від 22.12.2022 №309 на цей час відноситься до території можливих бойових дій. З метою врегулювання окремих проблемних питань реалізації виконання зобов`язань під час видачі (екстрадиції) в Україну підозрюваних, обвинувачених та засуджених прийнято Закон України від 21.11.2023 №3480-ІХ, Міністерству юстиції України надано повноваження затверджувати перелік місць попереднього ув`язнення, виправних чи виховних колоні у яких тримаються під вартою особи, які були передані в Україну за процедурою екстрадиції для притягнення до кримінальної відповідальності. Зараз підозрюваний ОСОБА_5 утримується в ДУ «Чортківська установа виконання покарань (№26)», яка знаходиться в населеному пункті який не відноситься до території активних бойових дій та можливих бойових дій, тому перебування підозрюваного у цій державній установі виконання покарань забезпечить міжнародні гарантії безпеки його життя.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Харківського РУП №3 ГУ Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою при вирішенні питання застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№ 26)» в межах строку досудового розслідування, а саме до 10 грудня 2024 року (включно).
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання 14 жовтня 2024 року.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складений та проголошений 16.10.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1