УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_2 про відвід слідчого судді ОСОБА_3 у справі №296/10371/24 за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого щодо невиконання ст.ст.220, 221 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

14.11.2024 на адресу Корольовського районного суду м.Житомира від ОСОБА_2 надійшла заява про відвід слідчого судді ОСОБА_3 у справі №296/10371/24 за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого щодо невиконання ст.ст.220, 221 КПК України, викладена іноземною мовою.

14.11.2024 згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями заяву ОСОБА_2 передано для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 .

Дослідивши подану ОСОБА_2 заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_3 , слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

У Рішеннях Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року № 10-рп/99 та від 14 липня 2021 року№ 1-р/2021 зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом.

Також ч.5 ст.10, п.4 ч.1 ст.92 Конституції України регламентовано, що застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається виключно законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова, а у ч.6 ст.13 цього Закону вказано, що органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної і комунальної форм власності беруть до розгляду документи, складені державною мовою, крім випадків, визначених законом. Частинами 1, 2 ст.14 передбачено, що у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

При цьому за змістом ст.12 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою.

Згідно ч.1 ст.29 КПК України кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою.

Тобто згідно з нормами Конституції України, КПК України органи досудового розслідування, прокуратура та суд як державні органи, а також їх посадові особи при здійсненні своїх повноважень і в інших публічних сферах суспільного життя, зобов`язані використовувати лише державну мову. Це також стосується і прийняття до розгляду документів, складених лише українською мовою.

Викладене узгоджується, зокрема, з Рішенням Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року № 8-рп/2008, відповідно до якого види судочинства (конституційне, адміністративне, господарське, кримінальне та цивільне) є процесуальними формами правосуддя та охоплюють порядок звернення до суду, процедуру розгляду судом справи та ухвалення судового рішення.

Слід зазначити, що передбачена чинним законодавством України вимога щодо подання документів українською мовою не є перешкодою у доступі до правосуддя та не звужує права учасників провадження за мовною ознакою, оскільки процесуальним законодавством гарантовано право учасників провадження щодо користування ними в судовому процесі рідною мовою або мовою, якою вони володіють.

Також слід зазначити, що обмеженням у доступі до правосуддя вважається відмова у прийнятті заяв, скарг, клопотань, оформлених згідно з чинним законодавством. Однак повернення заяв через їх невідповідність встановленим вимогам не є порушенням такого права.

При цьому чинним КПК України не передбачено залишення слідчим суддею заяви без руху та надання строку для усунення недоліків.

Крім того, процесуальним законодавством не передбачено залучення перекладача для перекладу саме слідчому судді, суду процесуальних документів, переданих на їх розгляд, складених недержавною мовою.

До того ж до прийняття заяви до розгляду слідчий суддя, суд позбавлені можливості постановляти процесуальні рішення, у тому числі щодо залучення перекладача.

За таких обставин, виходячи із системного аналізу положень Конституції України (ч. 5 ст.10, п.4 ч.1 ст.92), КПК України, Законів України "Про судоустрій і статус суддів" (ст.12), "Про забезпечення функціонування української мови як державної" (ст.1, ч.6 ст.13, частин 1, 2 ст.14), документи, за результатами перевірки та/або розгляду яких розпочинається судовий контроль на стадії досудового розслідування, мають бути викладені українською мовою (в перекладі на українську мову).

Аналогічну позицію висловлено Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 19.09.2022 (справа №521/12324/18).

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 подав заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_3 у справі №296/10371/24 за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого щодо невиконання ст.ст.220, 221 КПК України, складену іноземною (російською) мовою, тому, ураховуючи, що заявником вищезазначених вимог чинного законодавства не дотримано, тому заява підлягає поверненню.

Керуючись ст.309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_2 про відвід слідчого судді ОСОБА_3 у справі №296/10371/24 за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого щодо невиконання ст.ст.220, 221 КПК України повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1