ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 547/292/24 Номер провадження 11-кп/814/1619/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000073, за апеляційною скаргою прокурора Глобинської окружної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Семенівського районного суду Полтавської області від 29 березня 2024 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком суду

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянин України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта неповна середня спеціальна, не працюючого, пенсіонера, з інвалідністю ІІІ групи, одруженого, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого, визнано винуватим та засуджено:

- за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді арешту строком на 1 місяць.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 3 ст. 91-1 КК України застосовано до ОСОБА_8 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників строком на 3 місяці.

Згідно з вироком суду, 28.02.2024 приблизно о 13:00 год. обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у приміщенні житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту, маючи прямий умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс своїй дружині ОСОБА_9 не менше 14-ти ударів, із них: по обличчю не менше 1-го; лівій молочній залозі не менше 2-х; правій молочній залозі не менше 1-го; грудній клітці не менше 4-х; по животі не менше 3-х; по спині не менше 1-го; лівому плечі не менше 1-го; правому передпліччі не менше 1-го.

В результаті цього потерпіла ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, множинних синців на обличчі, молочних залозах, грудній клітці, животі, спині, лівому плечі та правому передпліччі, синці округлоовальної форми на обох плечах та обох стегнах, подряпини в правій лобній області та по задніх поверхнях обох вушних раковин.

- закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку та синці на обличчі, які згідно висновку експерта № 84 від 12.03.2024, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я;

- множинні синці в області молочних залоз, грудної клітки, живота, спини, лівого та правого плечей, правого передпліччя, обох стегон; подряпини в правій лобній областей та по задніх поверхнях обох вушних раковин, які, згідно висновку експерта № 84 від 12.03.2024, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження;

Зазначеним діянням обвинувачений ОСОБА_8 вчинив щодо потерпілої ОСОБА_9 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України, умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор Глобинської окружної прокуратури ОСОБА_7 просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання та визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді пробаційного нагляду строком на два роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1-3 ч. 2 ст. 59-1 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження уповноваженим органом з питань пробації, та обов`язку, передбаченого п.4 ч.3 ст. 59-1, а саме: виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Подолання домашнього насильства», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 27 червня 2023 року № 2362/5 .

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що вирок місцевого суду підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, а саме: незастосування судом закону, який підлягає застосуванню, а також застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Вказує, що місцевим судом не взято до уваги, що 23.08.2023 Верховною Радою України прийнято Закон України № 3342-ІХ «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань», яким внесено зміни до статті 125 КК України та який набрав чинності 28.03.2024.

Зазначає, що місцевим судом призначено ОСОБА_8 покарання у виді арешту строком на 1 місяць, що свідчить про неправильне застосування місцевим судом закону про кримінальну відповідальність, а саме: суд застосував закон, який не підлягає застосуванню.

Враховуючи особу обвинуваченого, обставини вчинення кримінального правопорушення, яке є проступком, вважає, що призначене судом покарання у порушення вимог КК та КПК України, не зможе досягнути мети, передбаченої ст. 50 КК України, оскільки створить відчуття безкарності обвинуваченого та суспільства і не зможе попередити вчинення нових злочинів обвинуваченим.

Крім того вказує, що у вступний частині вироку неправильно зазначені анкетні дані ОСОБА_8 щодо дати, місяця та року народження. Так, незважаючи на дослідження у судовому засіданні паспорта обвинуваченого, судом датою народження ОСОБА_8 вказано «19.08.1973» замість « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

До початку апеляційного перегляду оскаржуваного вироку, прокурор надав зміни до апеляційної скарги, в яких просив призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді 200 годин громадських робіт.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор в суді апеляційної інстанції підтримала апеляційні вимоги із внесеними змінами та просила їх задовольнити. Обвинувачений та потерпіла, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, до суду апеляційної інстанції не з`явилися, що не перешкоджає апеляційному перегляду оскаржуваного вироку, оскільки в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища обвинуваченого.

Мотиви суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції, розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 не дотримався вказаних вимог Кримінально-процесуального законодавства.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я - є правильним, та учасниками судового провадження не оскаржується.

Разом з тим, призначене судом першої інстанції покарання обвинуваченому не відповідає санкції ч. 2 ст. 125 КК України.

23.08.2023 Верховною Радою України прийнято Закон України № 3342-ІХ «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань», яким внесено зміни до статті 125 КК України та який набрав чинності 28.03.2024.

Санкція ч. 2 ст. 125 КК України на момент ухвалення вироку виглядає так: "карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до одного року, або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк."

Отже таке покарання, як арешт відсутнє у переліку покарань, що можуть бути застосовані до особи за вчинення цього проступку.

Відповідно до ст. 56 КК України громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування. Громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більш як чотири години на день. Громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.

Обвинувачений не є особою з інвалідністю першої або другої групи, не досяг пенсійного віку та не є військовослужбовцем, а тому до нього може бути застосований цей вид покарання.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення , одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Колегія суддів вважає, що для приведення вироку у відповідність вимогам кримінального закону його слід змінити та призначити обвинуваченому покарання 200 годин громадських робіт, як про те просить прокурор у змінених доводах своєї апеляційної скарги.

Разом з цим підлягає виключенню із резолютивної частини посилання суду на застосування до ОСОБА_8 положень п.5 ч.1, ч.3 ст.91-1 КК України на підставі наступного.

Згідно зі ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені зокрема такі обов`язки: 5) направлення для проходження програми для кривдників.

Отже, дана стаття застосовується в разі вчинення обвинуваченим злочину, а не кримінального проступку, як у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, суд неправильно застосував до ОСОБА_8 положення вищевказаної статті.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а вирок суду слід змінити.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Глобинської окружної прокуратури ОСОБА_7 із внесеними змінами задовольнити.

Вирок Семенівського районного суду Полтавської області від 29 березня 2024 року щодо ОСОБА_8 в частині призначення покарання змінити.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 200 годин громадських робіт.

Виключити із резолютивної частини вироку посилання суду на застосування до ОСОБА_8 положень п.5 ч.1, ч.3 ст.91-1 КК України.

В іншій частині вирок суду залишит без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4