УХВАЛА

про вирішення питання про надання тимчасового доступу до інформації

04 листопада 2024 року м. Рівне

Слідча суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 від 28.02.2024 року про тимчасовий доступ до інформації, яка знаходиться у ІНФОРМАЦІЯ_1 про майновий стан ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И Л А:

В обґрунтування клопотання захисник зазначив, що слідчий управлінням ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0000016 від 28.02.2024 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.369-2, ч.5 ст.27 ч.3 ст.368 КК України.

Згідно припущень слідчого, які викладені у повідомлені про підозру ОСОБА_4 , у період березня 2024 року по червень 2024 року сприяв посадовим особами ІНФОРМАЦІЯ_3 в отриманні неправомірної вигоди від свідка ОСОБА_5 та її чоловіка ОСОБА_6 з метою прийняття позитивного рішення щодо виділення земельної ділянки на території Здолбунівської МТГ.

З показів свідків ОСОБА_5 та її чоловіка ОСОБА_6 (заява від 26.02.2024 р, протоколи допиту свідка від 29.02.2024 р., від 28.03.2024 р., від 19.06.2024 р. від 09.07.2024 р.) вбачається, що підозрюваний ОСОБА_4 у змові із іншими особами запропонував надати допомогу від посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою прийняття позитивного рішення щодо виділення земельної ділянки на території Здолбунівської МТГ за неправомірну вигоду від свідків ОСОБА_5 та її чоловіка ОСОБА_6 . Водночас, як слідує із показів ОСОБА_5 , яка є заявником у кримінальному провадженні, остання мала намір отримати земельну ділянку з метою будівництва на її території виробничих приміщень заводу по виробництві металевих виробів - сітки металевої.

Однак, стало відомо для сторони захисту, ОСОБА_5 господарською діяльністю ніколи не займалася, оскільки та не час звернення до ОСОБА_7 ніде не працювала, та жодних доходів не отримувала. Вказане свідчить можливе надання нею неправдивих свідчень, що стосуються реальної можливості здійснення будівництва складного інфраструктурного проекту.

У зв?язку із чим, у сторони захисту є обґрунтовані сумніви щодо достовірності певних показань свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що дає підстави для захисту вбачати наявність ознак провокації злочину.

А саме, як слідує із протоколів допиту свідків пропозиція надати неправомірну вигоду для посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 була висунута підозрюваним ОСОБА_4 лише в ході зустрічі, яка відбулася 25.03.2024 року.

Водночас, як слідує із заяви ОСОБА_5 від 26.02.2024 року на підставі якої і було зареєстроване відповідне кримінальне провадження, остання ще за місяць до такої зустрічі стверджувала про отримання нею вимог щодо передачі неправомірної винагороди від посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Разом і з тим, як було виявлено в засобах масової інформації свідок ОСОБА_8 та ОСОБА_6 неодноразово брали участь у викритті осіб, що вимагають неправомірну вигоду, та здійснюють системну співпрацю із правоохоронними органами під час викриття такої діяльності.

Вказані розбіжності у показах свідків, щодо фактичного моменту отримання вимог щодо надання неправомірної вигоди з датою реєстрації кримінального провадження, а також враховуючи наявні відомості щодо неодноразової співпраці із правоохоронними органами під здійснення розслідувань аналогічних кримінальних правопорушень, дають підстави стверджувати, що співпраця вказаних осіб із правоохоронними органами по даному кримінальному провадженню відбулася, ще задовго до його реєстрації та знайомства із підозрюваними у ньому особами.

Захисник ОСОБА_3 у клопотанні вказав, що орган досудового розслідування, у порушення вищезазначених вимог процесуального закону, не вживає заходів до встановлення доказів, що виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження, однак, згідно ч.1 ст.92 КПК України, обов?язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається виключно на слідчого та прокурора.

ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та вказав, що не отримання відповідного доступу до даної інформації, призведе, до не можливості перевірки очевидної версії щодо можливої провокації кримінального правопорушення, а відтак і у обмеженні сторонни захисту у використанні права на захист та доведення невинуватості підозрюваного.

Дослідивши надані матеріали клопотання, заслухавши заявника в судовому засіданні, слідча суддя дійшла висновку, що клопотання не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

При розгляді клопотання, слідчий суддя враховує правові позиції Європейського суду з прав людини, висловлені у рішеннях від 15.07.2003 року у справі «Ернст та інші проти Бельгії» та від 07.07.2007 року «Смирнов проти Росії», де зазначено про визначення конкретної підстави та мети відповідної слідчої дії, конкретної інформації про мету та предмети, які підлягають вилученню, про пропорційність проведення відповідних дій органів влади та протиправність наділення слідчих органів широкими повноваженнями по визначенню на власний розсуд вирішувати питання про вилучення певних матеріалів.

Як встановлено судом, захисник у поданому клопотанні просить суд надати тимчасовий доступ до інформації, що мають суттєве значення для встановлення важливих обставин та можуть бути використані як докази в даному кримінальному провадженні.

Враховуючи практику ЄСПЛ, яка висловлена у рішеннях « Надточій проти України», «Остюрн проти ФРН», «Енгель та інші проти Нідерландів», «Равнсборг проти Швеції», «Путц проти Австрії», гарантії прав людини, передбачені Конвенцією, щодо кримінального провадження, розповсюджуються у тому числі і на інше публічне переслідування особи, якщо таке переслідування можливо визначити карно-кримінально правовим та національним правом: колом адресатів та правовими наслідками для адресатів. Тобто гарантії передбачені ст.4 Протоколу №7, стосуються не лише кримінального провадження у розумінні законодавства України, а й будь-якого публічного переслідування, яке здійснюється Державою.

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Шенк проти Швейцарії» від 12.07.1988 року, «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, «Яллог проти Німеччини» від 11.07.2006 року, «Шабельник проти України» від 19.02.2009, зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією.

Враховуючи викладене, а також що клопотання захисника та додані до нього матеріали не містять достатніх обґрунтувань, які вказують на необхідність тимчасового доступу до документів (інформації) про які йдеться у ньому, а саме яке суттєве значення вони мають для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, і яких саме, слідча суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання, а тому у його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 159, 163, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 від 28.02.2024 року про тимчасовий доступ до інформації, яка знаходиться у ІНФОРМАЦІЯ_1 про майновий стан ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду Оксана КРИЖОВА