Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/755/2024 Справа № 641/6659/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №0000292 від 16.08.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, який є особою з інвалідністю 3 групи, з середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 16.01.2024 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19.07.2024 року близько 15-00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , а саме біля гаражу, який розташований за вказаною адресою, між малознайомими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , 1959 року народження, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виник конфлікт.

В ході конфлікту, ОСОБА_3 , використовуючи малозначний привід, діючи умисно, реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, підійшов до потерпілого ОСОБА_4 на відстань приблизно 120 см. та з розмаху наніс йому один удар милицею підлокітною, яку тримав у своїй правій руці, а саме її нижньою металевою частиною, в область лівої брови.

В результаті протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_4 спричинено наступні тілесні ушкодження: рубець на голові, який є наслідком загоєння забійно-рваної рани в ділянці лівої брови, що у своїй течії призвело до хірургічного втручання (ПХО та шви), що належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров?я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), згідно з п.п. 2.3.1.а, 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Прокурор подав клопотання про розгляд обвинувального акту в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_3 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, тобто в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

ОСОБА_3 надав згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_4 надав письмову заяву щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107КПК України не здійснювалось.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Таким чином, дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, повністю доведена.

При призначенні покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд згідно ст.66 КК України визнає його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно зі ст.67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; з середньою освітою; має місце реєстрації; за місцем мешкання характеризується негативно, зі слів сусідів вчиняє з ними сварки, зловживає алкогольні напої; є особою з інвалідністю 3 групи; на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває; виключений з військово обліку на підставі ст. 37 п. 6 п.п. 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» як особа визнана ВЛК не придатною до військової служби з виключенням з військового обліку; раніше судимий 16.01.2024 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, даних про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшує покарання та обтяжує покарання, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання у вигляді обмеження волі на строк та в межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.

Разом з тим, положеннями ч. 3 ст. 78 КК України встановлено, що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Як передбачено ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При цьому, згідно з приписами ч. 4 ст. 71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

З положень ст. 75 КК України, а також змісту ч. 3 ст. 78 цього Кодексу вбачається, що у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, зазначена обставина має розцінюватися як порушення умов застосування ст. 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і, відповідно до положень ст. 71 цього Кодексу, призначається остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом повного або часткового приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Таким чином враховуючи, що ОСОБА_3 раніше був засуджений вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.01.2024 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік та вчинив нове кримінальне правопорушення в період іспитового строку, у зв`язку з чим до покарання в виді обмеження волі за цим вироком відповідно до положень ч. 1 ст. 71 КК України слід частково приєднати невідбуте покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого у кримінальному провадженні не застосовувався.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.08.2024 року накладено арешт на майно. Суд скасовує вказаний арешт та вирішує питання про речові докази в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 302, 373, 374, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.01.2024 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця обмеження волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня прибуття і постановки на облік у виправному центрі.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.08.2024 року, на милицю підлокітну, довжиною 120 см., виконану з металевої трубки срібного кольору, у верхній частині знаходиться ручка для підстави ліктя сірого кольору з пластику, у нижній частині відсутній наконечник, який було вилучено в ході огляду місця події 27.08.2024 року за адресою: АДРЕСА_3 у ОСОБА_3 , зняти.

Речові докази милицю підлокітну, довжиною 120 см., виконану з металевої трубки срібного кольору, у верхній частині знаходиться ручка для підстави ліктя сірого кольору з пластику, у нижній частині відсутній наконечник - повернути власнику ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Комінтернівський районний суд м. Харкова.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя - ОСОБА_1