У Х В А Л А

про скасування постанови

13 серпня 2024 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,

представника особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, скаргу ОСОБА_3 , на постанову дізнавача сектору дізнання Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , про закриття кримінального провадження № 0000100, яке внесене до ЄРДР 22 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 у своїй скарзі просила: скасувати постанову дізнавача сектору дізнання Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 31 травня 2024 року, про закриття кримінального провадження № 0000100, яке внесене до ЄРДР 22 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України та повернути матеріали для продовження досудового розслідування.

Свої вимоги мотивувала тим, що досудове розслідування було неповним та неефективним.

Зазначала, що у ході дізнання не витребувані документи, які можуть підтвердити неправдивість показань свідків, не визнано її потерпілою, не проведений її одночасний допит свідків, а також не розглянуті подані нею клопотання.

У ході розгляду, ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 підтримали подану скаргу, за підстав та обставин наведених у ній.

Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя розглянув скаргу без дізнавача, оскільки він про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином.

До того ж, він надав у розпорядження слідчого судді матеріали кримінального провадження № 0000100, яке внесене до ЄРДР 22 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Із матеріалів кримінального провадження № 0000100, яке внесене до ЄРДР 22 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, установлено, що сектором дізнання Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснювалось досудове розслідування за заявою ОСОБА_3 про те, що свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 надали завідомо неправдиві показання у кримінальному провадженні, на підставі яких слідчим суддею прийняте незаконне рішення та в подальшому її безпідставно притягнуто до кримінальної відповідальності.

У ході дізнання проведені: допит свідка ОСОБА_3 , який оформлений протоколом допиту свідка від 19 квітня 2024 року; допит свідка ОСОБА_6 від 24 квітня 2024 року, який оформлений протоколом допиту свідка від 24 квітня 2024 року; допит свідка ОСОБА_7 від 25 квітня 2024 року, який оформлений протоколом допиту свідка від 25 квітня 2024 року; допит свідка ОСОБА_8 , який оформлений протоколом допиту свідка від 28 травня 2024 року.

За результатами досудового розслідування дізнавачем сектору дізнання Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітаном поліції ОСОБА_5 винесена спірна постанова.

Відповідно до неї кримінальне провадження 0000100, яке внесене до ЄРДР 22 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, - закрите, у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Мотивом для ухвалення такого рішення стала відсутність беззаперечних доказів, які доводять винуватість ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в дачі завідомо неправдивих показань.

Надаючи оцінку вказаній постанові, слідчий суддя керується таким.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Законність відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Публічність, згідно ст. 25 КПК України, передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Отже, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (постанова Касаційного кримінального суду від 10 квітня 2023 року у справі № 190/829/21).

Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Частиною першою статті 384 КК України, передбачена відповідальність завідомо неправдиве показання свідка, потерпілого надані органу, що здійснює досудове розслідування, суду.

Об`єктивна сторона вказаного проступку може виражатися у формі дії, яка полягає у наданні завідомо неправдивого показання свідком чи потерпілим.

Обов`язковою ознакою складу цього проступку є обстановка і час його вчинення. Він може бути вчинений під час досудового розслідування або в суді.

Всупереч зазначеному, дізнавачем під час дізнання не проведені всі необхідні слідчі (розшукові) дії, а саме: взагалі не досліджувалися матеріали кримінального провадження № 0002467 від 18 травня 2023 року, у якому ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 допитувалися, як свідки, на неправдивість показів яких вказує ОСОБА_9 .

Отже, дізнавачем не вжиті усі необхідні слідчі (розшукові) дії, для з`ясування наявності в діях ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 об`єктивної сторони кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України та характерним цьому проступку обстановки та часу вчинення.

Отже, оскаржувана постанова не ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи та оцінці дізнавачем усіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Отже, оскільки оскаржувана постанова не ґрунтується на вимогах КПК України, її необхідно скасувати.

За таких обставин, скаргу ОСОБА_3 необхідно задовольнити.

Керуючись ст. 307 КПК України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И В :

скаргу ОСОБА_3 , на постанову дізнавача сектору дізнання Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , про закриття кримінального провадження № 0000100, яке внесене до ЄРДР 22 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, задовольнити.

Постанову дізнавача сектору дізнання Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 31 травня 2024 року, про закриття кримінального провадження № 0000100, яке внесене до ЄРДР 22 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, - скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000100, яке внесене до ЄРДР 22 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, - повернути до сектору дізнання Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_10