Справа № 953/88/24
н/п 1-кс/953/7986/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання заступника начальника Спеціалізованої екологічної прокуратури Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001039 від 07.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України,

за участі сторін кримінального провадження

прокурора - ОСОБА_3 ,

власника майна - ОСОБА_4 ,

захисника- ОСОБА_5 ,

встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

До Київського районного суду м. Харкова 28.10.2024 року, надійшло вказане клопотання, в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на майно, що тимчасово вилучене 24.10.2024 під час проведення обшуків автомобіля УАЗ д.н.з. НОМЕР_1 .

На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0001039 від 07.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено наступне: 07.09.2023 до СУ ГУНП в Харківській області надійшли матеріали з 2-го відділу по боротьбі з транснаціональними та етнічними організованими злочинними групами 7-го управління (з обслуговування Харківської області) ДСР НП України відносно групи осіб громадян України, які під керівництвом громадянина ОСОБА_6 займаються упродовж тривалого часу незаконною порубкою, перевезенням, зберіганням та збутом деревини породи дуб в лісах, розташованих на території Харківської області, в тому числі в природно-заповідному фонді.

Під час подальшого досудового розслідування, проведеними негласними слідчими (розшуковими) діями, а також проведеними оперативними заходами співробітниками 7-го управління (з обслуговування Харківської області) ДСР НПУ у ході виконання доручень слідчого відповідно до ст. 40 КПК України, була встановлена група осіб, яка причетна до скоєння даного злочину.

За результатами отриманої інформації встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 створено схему незаконної порубки лісу в полезахисних лісових смугах, розташованих між АДРЕСА_1 , його перевезення, зберігання та подальший збут з корисливих мотивів, тобто з метою особистого збагачення.

Крім того, оперативним шляхом встановлено, що впродовж 2023 року вказана група осіб реалізувала на території Лозівського району Харківської області близько 60 (шістдесят) вантажних автомобілів ЗІЛ-131, загальним об`ємом близько 540 (п`ятсот сорок) метрів кубічних.

Відповідно до відомостей які розміщені на платформі державного інтернет-магазину «ДроваЄ» (drovae.gov.ua) у додатку «ДІЯ», вартість неколотих твердолистяних порід першої категорії для Харківської області становить у розмірі 1096,45 грн. за 1 метр кубічний.

Таким чином, злочинними діями вказаної групи осіб у вигляді незаконного вирубання дерев у лісах, заподіяно лісу шкоду у розмірі близько 592083,00 грн., тим самим спричинено тяжкі наслідки.

Так, у ході проведення досудового розслідування 24.10.2024 у період часу з 16:26 год до 17:28 год на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 16.10.2024 проведено обшук автомобілю УАЗ д.н.з. НОМЕР_1 .

Під час проведення вказаного обшуку в присутності понятих виявлено та вилучено: автомобіль УАЗ д.н.з. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на автомобіль УАЗ д.н.з. НОМЕР_1 ; ключі від автомобілю УАЗ д.н.з. НОМЕР_1 ; чорнові записи на 4х фрагментах аркушів; візитівки 3 шт; копія договору № 3 від 02.11.2023 між СТОВ Овена та ФОП ОСОБА_7 на 1 арк

У ході досудового розслідування встановлено, що вказані вилучені речі та документи мають доказове значення за даним кримінальним провадженням, зможуть у подальшому сприяти розкриттю даного кримінального правопорушення та притягнення винних осіб до встановленої законом відповідальності, мають значення для встановлення істини під час досудового розслідування, а також для подальшого призначення судових експертиз.

Метою накладення арешту на вилучене майно є збереження речових доказів та недопущення його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.

Позиції учасників кримінального провадження

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав зазначених у ньому, та просив задовольнити.

ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просив відмовити в задоволенні клопотанння. Зазначив, що на постійній основі займається лісозаготівлею, автомобіль «УАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 перебуває у його користуванні.

Захисник ОСОБА_5 , заперечував проти задоволення клоптання з наступних підстав. ОСОБА_4 відповідно до виписки від 05.12.2024 року з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 817692 серії ААБ є ФОП з основним видом діяльності 02.20 Лісозаготівля. Відповідно до договорів з СТОВ "Ржавчик", СТОВ "Овена" здійснює свою діяльність щодо вирубки дерев`яної порослі, сплачує податки. Клопотання прокурора неогрунтоване та безпідставне, розмір заподіяної шкоду лісу в розмірі 592083 грн не підтверджено відповідними експертизами.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає необхідним клопотання задовольнити з наступних підстав.

24.10.2024 на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 16.10.2024 проведено обшук автомобіля марки «УАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться в користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою старшого слідчого ОСОБА_8 від 24.10.2024 вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні 0001039 від 07.09.2023.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Розглядом клопотання не встановлено, що накладення арешту на це майно суперечитиме положенням ч. 4 ст. 173 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що доводи ОСОБА_4 , та його захисника, мають бути перевірені в ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, шляхом виконання передбачених нормами КПК України слідчих та процесуальних дій, з урахуванням того, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні не завершено, слідчі дії, в обсязі, необхідному для встановлення об`єктивної істини по справі, тривають.

Так само для оцінки мети поданого клопотання арешт з метою збереження речових доказів, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, необхідність застосування обмежувального заходу.

Слідчий суддя зазначає, що у кримінальному провадженні існує два види інтересів суспільні інтереси, на захист яких спрямована система кримінальної юстиції та особисті інтереси підозрюваного, обвинуваченого, інших учасників кримінального провадження, які мають бути гарантовано захищені від неправомірних посягань.

Відповідно до ст. 22, 26 КПК України кримінальний процес являється змагальним і диспозитивним, що полягає у вільному подані учасниками процесу до суду доказів на підтвердження своєї позиції та захисту своїх інтересів.

Обмеження прав власника щодо належного йому майна можуть мати місце у зв`язку з тим, що відповідні речі містять відомості, які мають значення для кримінального провадження. Відповідні обмеження мають бути розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час обшуку та визнано речовими доказами, має значення для кримінального провадження, так як може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна надалі може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб арешту майна, слідчий суддя вважає доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечує запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На підставі викладеного, керуючись статтями 167,170-173 КПК України, слідчий суддя-

постановив:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони володіння, користування та розпорядження на майно, що тимчасово вилучене 24.10.2024 під час проведення обшуку автомобілю УАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , а саме: автомобіль УАЗ д.н.з. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на автомобіль УАЗ д.н.з. НОМЕР_1 ; ключі від автомобілю УАЗ д.н.з. НОМЕР_1 ; чорнові записи на 4х фрагментах аркушів; візитівки 3 шт; копія договору № 3 від 02.11.2023 між СТОВ Овена та ФОП ОСОБА_7 на 1 арк .

Арешт майна може бути скасований у порядку, передбаченому ст. 174 КПК України.

Вилучене майно зберігати відповідно до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 01.11.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1