Провадження № 1-кп/127/655/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 200, ч. 2 ст. 209, ч. 5 ст. 361 КК України, відомості про які внесено 08 липня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000301,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 200, ч. 2 ст. 209, ч. 5 ст. 361 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб. Клопотання обґрунтував наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які продовжують існувати та не зменшились. Так, прокурор зазначив, що ОСОБА_4 обвинувачується у систематичному вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких є особливо тяжким кримінальним правопорушенням, є особою без постійного місця проживання та офіційного джерела доходу, соціально-стримуючи факти у виді сім`ї та утриманців в нього відсутні, а тому враховуючи всі дані обвинуваченого, тяжкість можливого покарання, обвинувачений може ухилятись від явки до суду з метою уникнення відповідальності, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначив, що саме застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечував щодо продовження строку тримання під вартою. Зазначив, що з врахуванням посткримінальної поведінки його підзахисного, визнавальних та викривальних показань, застосований запобіжний захід слід змінити на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав свого захисника, просив змінити застосований запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.09.2024 року, ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 16.11.2024 року.

Прокурором подано клопотання про продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, захист заперечив щодо задоволення вказаного клопотання та просив змінити застосований запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт. Окремого клопотання про зміну запобіжного заходу суду від сторони захисту не подано.

Вирішуючи клопотання прокурора та оцінюючи доводи захисту щодо нього суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на потерпілого та свідків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України в даному кримінальному провадженні, зокрема, що ОСОБА_4 може ухилятись від явки до суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, у існуванні вказаних ризиків суд переконують наступні факти.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні сукупності тяжкого та особливо тяжких злочинів, вчинених повторно, під час дії воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, що підтверджується суттю самого обвинувачення, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років, а тому усвідомлюючи тяжкість покарання за вказані кримінальні правопорушення, ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності. Разом з тим, сама лише тяжкість обвинувачення не є вирішальною для суду, проте оцінюється в сукупності з іншими даними провадження, в тому числі і даними щодо особи обвинуваченого.

Суд враховує і дані обвинуваченого ОСОБА_4 , який не має постійного місця проживання, без стійких соціальних зв`язків, оскільки не працює, не має постійного джерела доходу, соціально-стримуючи факти у виді сім`ї та утриманців в нього відсутні, потребуватиме джерел для існування, що в сукупності дійсно свідчить про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження кримінального правопорушення у якому обвинувачується, оскільки ОСОБА_4 буде потребувати джерел для існування, а іншого джерела доходу він не мав та не має.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 вчинив вказані кримінальні правопорушення з корисливою метою, обвинувачується у вчиненні сукупності кримінально каранних дій щодо дев`яти потерпілих, які утворили 27 кримінальних правопорушень, свідчить про наявність ризику можливості вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення.

Крім цього, свідки та потерпілі у справі не допитані, показання яких мають істотне значення, а тому очевидним є ризик впливу на останніх з боку обвинуваченого.

Додоводи адвоката ОСОБА_5 щодо визнавальних та викривальних показань ОСОБА_4 суд не враховує, оскільки ОСОБА_4 показань в судовому засіданні ще не надавав.

При цьому, судом враховано вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_4 та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, а тому суд не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, як такого, що недостатній для запобіганню ризиків та забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, прокурором в ході розгляду доведено, що ризики не зменшилися та є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним і саме тримання під вартою ОСОБА_4 може запобігти зазначеним вище ризикам, а тому клопотання прокурора суд вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Зазначене свідчить, що дію запобіжного заходу доцільно продовжити на 60 діб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 194, 314, 315, 316, 317, 334 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора задоволити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - продовжити на 60 діб, починаючи з 04.11.2024 року до 02.01.2025 року, включно.

Копію ухвали направити до ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя: