Справа № 144/1015/23
Провадження по справі № 1-кп/129/266/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2024 року Гайсинський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Гайсині кримінальне провадження № 0000095 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нараївка Гайсинського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, одруженого, пенсіонера, раніше несудимого,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Гайсинського районного суду Вінницької області на розгляді знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

07.10.2024 року обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор не заперечував проти задоволення заявленого клопотання, вважав, що кримінальне провадження відносно обвинуваченого може бути закрито та звільнено обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження щодо заявленого клопотання обвинуваченим, дослідивши матеріали кримінального провадження, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У ч. 2 ст. 285 КПК України передбачено, що особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

За правилами ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст. 49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, їх відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб та ч. 4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документа.

Згідно вимог ст. 12 КК України визначено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України (у редакції чинній на час його вчинення), за ступенем тяжкості є кримінальним проступком, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України (у редакції чинній на час його вчинення), за ступенем тяжкості є нетяжким злочином.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули відповідні строки з часу вчинення правопорушення.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, події кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , мали місце 27.09.2019 року, тобто на даний час минуло більше п`яти років, що є підставою для застосування положень ч. 1 ст. 49 КК України.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Зі змісту ст.ст. 284288 КПК України вбачається, що підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Також суд зазначає, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

Суд за наявності правових підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

З`ясувавши позицію обвинуваченого ОСОБА_4 та впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає, що клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення належать за ступенем тяжкості відносяться до кримінальних проступків та нетяжких злочинів, строки давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України закінчились, обвинувачений не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього в цій частині, а обставини щодо вчинення обвинуваченим протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості чи ухилення обвинуваченого від слідства або суду не виявлено.

При цьому відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

За змістом ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта. Оскільки у цьому кримінальному провадженні обвинувальний вирок не ухвалювався, а постановлено ухвалу, якою закрито кримінальне провадження, судові витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні слід віднести на рахунок держави.

Процесуальні витрати на залучення експертів за проведення експертиз в загальній сумі 19501,20 грн., відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають віднесенню на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 283-288, 318, 368-372 КПК України, ст. 49 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України на підставі п.2) ч. 1 ст. 49 КК України та ч.1 ст.285 КПК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України на підставі п.3) ч. 1 ст. 49 КК України та ч.1 ст.285 КПК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Закрити кримінальне провадження № 0000095 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України на підставі п.1) ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Скасувати арешт на земельну ділянку кадастровий номер :01:000:0352, площею 2,7877 га, зареєстровану на ім?я ОСОБА_4 , яка знаходиться на території Соболівської територіальної громади Гайсинського району Вінницької області (с.Орлівка), накладений ухвалою Теплицького районного суду Вінницької області від 18.08.2022 р.

Судові витрати на залучення експертів за проведення експертиз на загальну суму 19501,20 грн. віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Гайсинський районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: