Справа № 133/2471/24
Ухвала

Іменем України

11 вересня 2024 року м. Калинівка

Слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

розглянувши клопотання старшого дізнавача сектору дізнання ВП №2 Хмільницького РВП ГУ НП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000157 від 16.08.2024, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, погоджене прокурором Козятинського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

06 вересня 2024 року до Калинівського районного суду Вінницької області надійшли для розгляду матеріали клопотання старшого дізнавача сектору дізнання ВП №2 Хмільницького РВП ГУ НП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_2 про арешт майна тимчасово вилученого майна, а саме пакету чорного кольору з речовиною рослинного походження, який вилучений 16.08.2024 у ОСОБА_4 , шляхом позбавлення права на відчуження, користування, розпорядження вказаним майном.

Клопотання мотивовано тим, що 16.08.2024 до чергової частини відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області надійшов рапорт співробітника СКП ВП № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області про те, що під час патрулювання м. Козятин Вінницької області було отримано письмову заяву від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який перебував по АДРЕСА_2 на підставі якої проведено огляд та виявлено і вилучено речовину рослинного походження.

Так, 16.08.2024 в період часу з 11:05 год. до 11:22 год. в ході проведення огляду місця події по АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 добровільно видав пакет чорного кольору з речовиною рослинного походження, який в подальшому було поміщено до спеціального пакету НПУ 8ПВ 2106097.

Вище вказану речовину визнано речовим доказом, відповідно до ст. 98 КПК України, оскільки вона зберегла на собі сліди кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження.

Вилучені речі є предметом кримінального правопорушення та наявна реальна підозра, що вони пов`язані з її незаконним обігом, а отже, є підстави вважати, що дані речі відповідають критеріям, визначеним п. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України.

У зв`язку з вище викладеним, з метою швидкого та всебічного розслідування кримінального провадження, необхідно накласти арешт на вище вказані речові докази для проведення з ними ряду необхідних слідчих дій.

У поданій письмовій заяві старший дізнавач сектору дізнання ВП №2 Хмільницького РВП ГУ НП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_2 підтримала заявлене нею клопотання, просить розглядати клопотання без її участі та без фіксації процесуальних дій за допомогою технічних засобів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України, вважаю за можливе розглянути клопотання у відсутність власника майна на яке накладається арешт.

В зв`язку з чим, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Заявник в клопотанні зазначив, що тимчасово вилучене майно, а саме пакет чорного кольору з речовиною рослинного походження, вилучений 16.08.2024 у ОСОБА_4 , відповідно до постанови від 16.08.2024 року, речовими доказами по даному кримінальному проваджені, вилучене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки є предметом кримінального правопорушення, не застосування такого заходу забезпечення призведе до втрати речових доказів, а настання цих наслідків перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженні, а тому, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна, наявні підстави для накладення арешту.

Відповідно до ст. 171 КПК України, підтвердженням права власності на майно, що належить арештувати, є відповідні документи або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження таким майном підозрюваним, потерпілим, третіми особами. В даному випадку вказаними документами є протокол огляду місця події від 16.08.2024, в якому зазначено вилучений об`єкт та обставини за яких його було вилучено, що свідчить про володіння, користування та розпорядження таким майном підозрюваним.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що заявником в клопотанні доведено необхідність накладення арешту на вилучене майно, оскільки воно має значення речового доказу та доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого дізнавача сектору дізнання ВП №2 Хмільницького РВП ГУ НП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_2 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000157 від 16.08.2024, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме на пакет чорного кольору з речовиною рослинного походження, вилучений 16.08.2024 у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення права на відчуження, користування, розпорядження вказаним майном.

Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладення такого арешту.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий Суддя ОСОБА_1