Справа № 461/6990/24
Провадження № 1-кс/461/5240/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2024 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в :

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту майна, в якому просить скасувати в повній мірі арешт на майно, а саме транспортний засіб, автомобіль марки «ОПЕЛЬ ЗАФІРА», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 .

В обгрунтування заявленого клопотання вказує на те, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000402, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.02.2023 року за ст. 286 ч. 2 КК України слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова винесено ухвалу про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме транспортний засіб, автомобіль марки «ОПЕЛЬ ЗАФІРА», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 із забороною користування, розпоряджання і проведення обліково-реєстраційних операцій. В ухвалі суду слідчий суддя зазначив, що арешт на вищевказаний транспортний засіб накладається на підставі ст. 170 КПК України. «...Метою накладення арешту на транспортний засіб, автомобіль марки «ОПЕЛЬ ЗАФІРА», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , є забезпечення збереження речових доказів, оскільки він був знаряддям вчинення злочину, проведення ряду відповідних експертиз, з метою збереження слідів кримінального правопорушення, які несе на собі вказаний транспортний засіб або не настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та встановленню істини». Тобто арешт накладено суддею лише як на речовий доказ. Іншого в рішенні слідчого судді не зазначено. В зв`язку із наведеним, враховуючи те, що всі необхідні слідчі дії за участю транспортного засобу, автомобіля марки «ОПЕЛЬ ЗАФІРА», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 на даний час проведені, сам автомобіль повернутий власнику і жодних додаткових слідчих дій за його участю тривалий час не проводилось і не планується проводитись. Заявник зазначає, що накладений судом арешт на вказаний транспортний засіб порушує право володіння і користування ОСОБА_4 даним автомобілем.

Заявник судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання про скасування арешту майна за його відсутності, клопотання підтримав.

Слідчий СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання. Подав до суду заяву про розгляд клопотання про скасування арешту за його відсутності, проти задоволення такого заперечив, оскільки 18.03.2024 року у кримінальному провадженні призначено судову інженерно-транспортну експертизу із транспортно-трасологічного дослідження визначення місця наїзду та судову інженерно-транспортну експертизу із дослідження обставин та механізму ДТП, яка на даний час триває.

Враховуючи передбачені ч. 2 ст. 174 КПК України строки розгляду зазначеної категорії клопотань, слідчий суддя, виходячи з загальних засад кримінального провадження: змагальності та розумних строків, приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності учасників процесу з урахуванням наявних у слідчого судді матеріалів.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчим суддею встановлено, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000402 від 24.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

В ході досудового розслідування кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 24.02.2023 року накладено арешт, з позбавленням права користування, розпорядження та проведення обліково-реєстраційних операцій, на автомобіль марки «OPEL ZAFIRA» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на праві власності належить: ОСОБА_4 , що зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином саме на власника або володільця майна покладається обов`язок довести, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт на майно накладено необґрунтовано.

Оцінюючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, слідчий суддя з такими погодитись не може, оскільки, як вбачається із досліджених обставин, досудове розслідування кримінального провадження, в рамках якого арешт майна накладався, на даний час триває.

У кримінальному провадженні проводяться слідчі (розшукові) дії з метою встановлення додаткових обставин, фактів.

До матеріалів клопотання не долучено жодних доказів того, що на сьогодні відпала потреба у накладенні арешту на транспортний засіб, окрім пояснень самого заявника.

Крім цього, згідно заяви слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 18.03.2024 року у кримінальному провадженні призначено судову інженерно-транспортну експертизу із транспортно-трасологічного дослідження визначення місця наїзду та судову інженерно-транспортну експертизу із дослідження обставин та механізму ДТП, яка на даний час триває.

Таким чином потреба у подальшому застосуванні арешту на теперішній час не відпала через незавершеність досудового розслідування та проведення у кримінальному провадженні експертизи для якої необхідно залучити вищевказаний автомобіль.

За таких обставин вважаю, що в задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки таке подане передчасно і особою, що звернулась із клопотанням, не доведено, що арешт накладено необґрунтовано чи в його застосуванні відпала потреба.

Керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 30 серпня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_7