Справа № 459/2209/24
Провадження № 1-кп/459/161/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2024 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Червонограді в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0000206 стосовно обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, Львівської області, українця, громадянина України, розлученого, непрацюючого, раніше судимого, востаннє Вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 08.04.2024 ч. 1 ст. 164 КК України, до покарання у виді 100 годин громадських робіт, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , який згідно рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 11.10.2007 №2-4083/07, що набрало законної сили, зобов?язаний до сплати аліментів у користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, починаючи з 19.09.2007 року і до повноліття дитини, будучи засудженим вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 08.04.2024, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, до покарання у виді 100 годин громадських робіт, вказане покарання не відбув, знаючи про необхідність сплати аліментів, будучи належним чином ознайомлений із вищевказаним судовим рішенням, ігноруючи вказане судове рішення та ухиляючись від його виконання, діючи умисно злісно ухилився від свого батьківського обов`язку щодо утримання сина ОСОБА_5 , не сплачував коштів встановлених рішенням суду на його утримання без вагомих на це причин, а утвореного боргу по аліментах не погашав, без поважних причин офіційно не працював, заходів щодо свого працевлаштування на постійну чи тимчасову роботу не вживав, з приводу постановки на облік до місцевого центру зайнятості не звертався. Внаслідок злісного ухилення від сплати аліментів, за період часу з 01.02.2024 по 15.08.2024 не здійснив жодних проплат, що спричинило заборгованість зі сплати аліментів в користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 за вказаний період 13809,55 грн, що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідного платежу. При цьому загальна сума заборгованості зі сплати аліментів становить 277450,48 грн.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Відповідно до заяви ОСОБА_3 від 16.08.2024, складеної за участі його захисника ОСОБА_6 та підписаної ними, ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.164 КК України, погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку та погодився на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

16.08.2024 потерпіла ОСОБА_7 подала заяву, у якій погодилася із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку та погодилася на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Такі дії обвинуваченогоправильно кваліфіковані за ч.2 ст. 164 КК України, як у злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчиненому особою, раніше судимою за кримінальне правопорушення, передбачене цією статею.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд ураховує, що кримінальне правопорушення, є кримінальним проступком.

Ураховується й особа обвинуваченого, який є людиною молодого віку, на диспансерному обліку у лікаря психіатра не знаходиться, раніше судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є його щире каяття у вчиненні кримінального проступку та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид покарання, яке слід призначити обвинуваченому, судом ураховано, що ОСОБА_3 , будучи засудженим вироком суду від 08.04.2024 за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді громадських робіт, вчинив тотожний злочин, а тому суд вважає за недоцільне призначення обвинуваченому покарання у виді громадських робіт чи пробаційного нагляду, а виправлення обвинуваченого та попередження учинення нових кримінальних правопорушень можливі з призначенням йому покарання у виді обмеження волі.

З метою недопущення подвійного притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за вчинення одного і того ж самого діяння, суд не призначає ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків відповідно до ст.ст. 71,72 КК України, оскільки покарання за вироком суду від 08.04.2024 враховано вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 08.08.2024, яким обвинуваченого визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, який не набрав законної сили.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим в учиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України, та призначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з часу приведення вироку до виконання.

Речові докази, зазначені у постанові слідчого Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області 15.08.2024 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим протягом цього ж строку з дня вручення йому копії вироку.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Головуючий: ОСОБА_1