Справа № 462/5601/24
провадження 1-кп/462/511/24
У Х В А Л А

про продовження запобіжного заходу

(повний текст)

11 липня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001233 від 26.12.2023 року відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

встановив:

Суть клопотання, що вирішується.

У провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження № 0001233 від 26.12.2023 року відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 08.07.2024 року кримінальне провадження № 0001233 від 26.12.2023 року відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України призначено підготовче судове засідання у відкритому судовому засіданні у приміщенні Залізничного районного суду міста Львова.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні заявив в тому числі і подав письмове клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України.

Своє клопотання прокурор обґрунтовує, у тому числі тим, що у ході досудового розслідування, встановлена наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для звернення до суду із клопотанням про продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ризики не минули та не зменшились. Зокрема, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так як підозрюваний вчинив тяжкі злочини, за який передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, не одружений, на утриманні малолітніх/неповнолітніх дітей не має, тобто в останнього відсутні стійкі соціальні зв`язки. Окрім цього, в ході проведення досудового розслідування ОСОБА_4 , обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та в подальшому такий запобіжний захід продовжувався до 12.07.2024 року. Враховуючи, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 завершується, а тому виникла необхідність у продовженні вищевказаного строку, оскільки ризики зазначені у вищезгаданій ухвалі слідчого судді про застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились та продовжують існувати.

Позиція осіб, які беруть участь у справі.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні підтримав подане клопотання, з огляду на мотиви викладені у ньому, просить суд таке задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 , у судовому засіданні не заперечили проти задоволення клопотання.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши подане письмове клопотання, дійшов наступних висновків.

Встановлені судом обставини.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 12.04.2024 року до ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 було застосовано запобіжний захід тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів до 09.06.2024 року включно.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 05.06.2024 року продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк 60 (шістдесят) днів до 12.07.2024 року включно.

Мотиви, застосоване законодавство та висновки суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

У рішенні Конституційного Суду України від 23.11.2017 року № 1-р/2017 суд зазначив, що під час судового провадження у суді першої інстанції (проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду) прокурор як сторона обвинувачення має обов`язок підтримувати публічне обвинувачення у суді, доводити винуватість особи та необхідність продовження запобіжного заходу шляхом подання відповідних клопотань щодо цього продовження.

Із системного аналізу норм ст. 183 КПК України та ст. 199 КПК України випливає, що підставою для продовження строку тримання особи під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження строку.

Прокурор у своєму клопотанні зазначає, що оцінюючи особу обвинуваченого та вчинені ним правопорушення, сторона обвинувачення з огляду на ст. 177 КПК України вбачає усі підстави для продовження строку тримання під вартою у зв`язку із наявними ризиками, а саме: можливістю обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити речові докази, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Надаючи оцінку аргументам сторони обвинувачення суд зазначає, що наведені прокурором у судовому засіданні (та у письмовому клопотанні) підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані.

Крім цього, суд зважає на відсутність будь-яких фактичних даних, які б свідчили про зміну обставин, що стали підставою для обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також свідчили про зміну обстановки, що, у своїй сукупності, давало б суду підстави вважати, що обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

За змістом закону тримання під вартою, як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги п. 3, 4 і 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 року № 33977/96 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Оскільки заявлені при обранні запобіжного заходу ризики щодо неналежної поведінки обвинуваченого не зменшилися, що виправдовує подальше його тримання під вартою, суд знаходить доцільним продовження раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування..

На підставі наведеного та керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 197, 314, 315, 372, 395 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на 60 (шістдесят) днів, тобто до 08.09.2024 року включно.

Копія ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вручається обвинуваченому ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

Копію ухвалу направити ДУ «Львівська установа виконання покарання (№ 19)» (79007, м. Львів, вул. Городоцька, 20) для виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: