Справа №705/5751/24
1-в/705/517/24 УХВАЛА
28 жовтня 2024 року м.Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.05.2024 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ,
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ привести вироки Черкаського районного суду ч. Черкаси від 12.10.2023, Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.03.2024 та Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.05.2024 у відповідність до вимог законодавства.
Засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не був доставлений, від нього до суду надійшла заява, в якій він просив проводити судове засідання без його участі та без фіксування за допомогою технічних засобів.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання засудженого.
У судове засідання представник адміністрації установи не з`явився, однак від нього до суду надійшла заява, в якій він просив проводити судове засідання без його участі та без фіксування за допомогою технічних засобів.
Суд, вислухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, дійшов таких висновків.
Згідно із ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.
Пунктом 2 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 травня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.03.2024, призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 2 місяці. Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислюється з дня набрання вироком законної сили. На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України, у строк покарання, визначеного остаточно за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховано частково відбуте покарання за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.03.2024, з 25.01.2024 по 14.04.2024, за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі; та з 15.04.2024 по день набрання законної сили цим вироком суду від 03.05.2024.
Відповідно до вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.03.2024, покарання за яким на підставі ч. 4 ст. 70 КК України було приєднано до покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.05.2024, ОСОБА_4 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, із застосуванням правил часткового складання призначених покарань, до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Черкаського районного суду м. Черкаси від 12.10.2023 у виді 1 місяця позбавлення волі та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.
Відповідно до останнього вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.05.2024 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, із заподіянням матеріальної шкоди потерпілому 24.01.2024 на суму 768 грн 57 коп. Остаточне покарання за цим вироком призначене шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.03.2024, за яким ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжках), вчинених в умовах воєнного стану, із заподіянням матеріальної шкоди потерпілим 07.01.2024 на суму 666 грн 65 коп., 07.01.2024 на суму 720 грн 43 коп, 07.01.2024 на суму 411 грн 24 коп., 13.01.2024 на суму 572 грн 90 коп., 13.01.2024 на суму 572 грн 90 коп., 14.01.2024 на суму 965 грн 25 коп., 24.01.2024 на суму 576 грн 81 коп. Крім того, покарання за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.03.2024 призначене шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Черкаського районного суду м. Черкаси від 12.10.2023, за яким ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185 КК України, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, із заподіянням матеріальної шкоди потерпілому 31.03.2023 на загальну суму 2237 грн 10 коп.
Разом з тим Верховна Рада України 18 липня 2024 року прийняла Закон № 3886-ІХ, який набув чинності 09 серпня 2024 року.
Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст. 185 КК України настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) у тому разі, якщо крадіжка майна не є дрібною.
Отже, діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 КК України.
Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).
За частиною 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
На переконання суду, унесення згаданих вище змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, адже ці зміни визначають розмежування між діями, які необхідно кваліфікувати як дрібну крадіжку, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, і таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за що передбачена кримінальна відповідальність.
Беручи до уваги викладене, фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.
Неоподатковуваний мінімум в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового Кодексу, для відповідного року.
Підпунктом 169.1.1 статті 169 передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.
Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2023 ця сума становила 2684 грн, а на 01.01.2024 ця сума становила 3028 грн.
Отже, враховуючи, що ОСОБА_4 згідно з вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.05.2024, остаточне покарання за яким було призначено шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.03.2024, в свою чергу остаточне покарання за яким було призначено шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Черкаського районного суду м. Черкаси від 12.10.2023, завдав матеріальної шкоди потерпілим на суми, що менші ніж два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на день скоєння крадіжки, тобто вчинені ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, враховуючи часткову декриміналізацію, введену новим Законом, на підставі ст. 5 України, суд доходить висновку про необхідність звільнення засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.05.2024, відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд
Подання задовольнити.
На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання, призначеного йому вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 травня 2024 року, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня проголошення ухвали.
Суддя ОСОБА_1