Справа № 519/1053/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2024 м. Южне

Южний міський суд Одеської області у складі: судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000225 від 15.05.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Южне Одеської області, українця, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відомості щодо судимості:

- вироком Южного міського суду Одеської області від 03.07.2024, який на час постановлення цього вироку набрав законної сили, визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і засуджений до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування основного покарання з іспитованим строком 1 рік,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1.1. Упродовж першої половини травня 2024 року, більш точної дати та більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на організацію та утримання місця для незаконного вживання психотропних речовин, а також надання приміщення з цією метою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи умисно та протиправно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст.ст. 7, 12, 17, 25 Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" від 15.02.1995 року N 61-95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними" від 15.02.1995 року N 63/95-ВР, наказу Міністерства охорони здоров`я України N 188 від 01.08.2000 року, Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів" від 06.05.2000 року №770 з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, будучи особою, яка періодично вживає психотропні речовини, в силу чого, достовірно знає про порядок їх обігу на території України, а також про відповідальність за організацію та утримання місця для незаконного вживання психотропних речовин та за надання приміщення з цією метою, використовуючи квартиру АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, спрямованим на забезпечення незаконного вживання іншими особами особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої зборонено, - РVР, шляхом надання засобів для її вживання, організував та утримував місце для вживання психотропних речовин, надавав зазначене приміщення з цією метою.

У невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, дату та час, але не пізніше 15.05.2024 ОСОБА_3 запросив до вказаної квартири своїх знайомих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 для спільного вживання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої зборонено, - РVР. При цьому невстановлена особа з числа вказаних запрошених у вечірній час 15.05.2024 у вказаній квартирі вжила особисто та пригостила інших запрошених особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено, - РVР, точна кількість в ході досудового розслідування не встановлена, а ОСОБА_3 у період з 15.05.2024 по 00:50 год. 16.05.2024 надавав ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 пристрої (дві перероблені скляні лампочки, три металеві пристрої) для вживання шляхом куріння особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої зборонено, - РVР, а також приміщення вказаної квартири.

1.2.Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 317 КК України, а саме: надання приміщення для незаконного вживання психотропних речовин.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

2.1. Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю.

2.2. Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що дійсно у період з 15.05.2024 по 00:50 год. 16.05.2024 надавав ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 пристрої (дві перероблені скляні лампочки, три металеві пристрої) для вживання шляхом куріння особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої зборонено, - РVР, а також приміщення своєї квартири. При цьому сам психотропної речовини не вживав. Повідомив, що більше зазначених осіб до своєї квартири не пускав.

2.3. Таким чином, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_3 вчинено кримінальне правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 317 КК України, яке виразились наданні приміщення для незаконного вживання психотропних речовин.

2.4. За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності її позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

3.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

3.1.Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого не встановлено.

3.2.Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом під час судового розгляду не встановлено.

4.Мотиви призначення покарання.

4.1.Відповідно до положень ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

4.2.Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

4.1.При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання.

4.2.Судом також встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Южного міського суду Одеської області від 03.07.2024 за ч.1 ст.309 КК України до обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування основного покарання з іспитованим строком 1 рік, якщо він протягом цього строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України. Відповідно до зазначеного вироку кримінальний проступок було вчинено не пізніше 07.05.2024.

4.3.Цей злочин за ч.1 ст.317 КК України ОСОБА_3 вчинив не пізніше 15.05.2024,тобто до постановлення вироку Южного міського суду Одеської області від 03.07.2024.

4.4.Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст.72 КК України.

4.5.Статтею 70 КК України визначені підстави, порядок та межі призначення покарання за сукупністю злочинів. Суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань в межах, визначених частиною 2 цієї статті. За цими ж правилами призначається покарання, якщо після ухвалення вироку буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому злочині, вчиненому до ухвалення попереднього вироку. В строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.

4.6.Умови, підстави та порядок звільнення особи від покарання та його відбування визначені розділом ХІІ Загальної частини КК України. Одним із таких випадків є звільнення від відбування покарання з випробуванням, передбачене ст. 75 КК України.

4.7.Відповідно до частини 1 цієї статті якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

4.8.Відповідно до висновку, викладеного у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23 вересня 2019 року у справі № 199/1496/17 кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК України, не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком. Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК України, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України.

4.9.Як зазначено у Постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01 квітня 2024 року у справі № 183/6854/2 вказана постанова (від 23 вересня 2019 року у справі № 199/1496/17) містить висновок щодо застосування правил ч. 4 ст. 70 КК під час призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у тих випадках, коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком.

4.10.Суд вважає релевантним послання на цю правову позицію, викладену в постанові ОП ККС від 23 вересня 2019 року, адже вироком Южного міського суду Одеської області від 03.07.2024 призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування основного покарання з іспитованим строком 1 рік. Тобто, зазначеним вироком суду не було призначено покарання, яке ухвалено відбувати реально.

4.11.Суд встановив такі характеризуючі дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 : вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, вчинив нетяжкий злочин без обтяжуючих покарання обставин, по місцю проживання характеризується загалом негативно, раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, є учасником бойових дій згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від 05.08.2018, зі слів обвинуваченого раніше добровільно проходив лікування від наркотичної залежності, має дочку ОСОБА_10 , бажає стати на шлях виправлення, з моменту вчинення злочину більше не надавав приміщення для незаконного вживання психотропних речовин.

4.12.З урахуванням усіх обставин у справі, характеризуючих даних про особу, а також загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути відповідним скоєному, тобто необхідним і достатнім для виправлення особи, суд дійшов висновку, що обвинувачений може бути виправлений без ізоляції від суспільства, тому призначає покарання у виді позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільняє від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком.

5.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

5.1.Запобіжний захід обвинуваченій, враховуючи вид та розмір покарання, не обирати.

5.2.Жодних цивільно-правових вимог у вказаному кримінальному провадженні не має.

5.3. Суд вважає за необхідне, відповідно до ст. 100 КПК України психотропну речовину знищити.

5.4. Відповідно до ст. 126 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів та проведення експертизи.

5.5.Ухвалюючи вирок, суд керується ст. ст. 370, 373, 374 КПК, тому суд

УХВАЛИВ:

1. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

2.На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Южного міського суду Одеської області від 03.07.2024 більш суворим покаранням за цим вироком призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

3.На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного вироком покарання з випробовуванням з встановленням іспитового строку на 3 (три) роки.

4.Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

5.Відповідно до п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

6.На підставі ч.4 ст.76 КК України здійснення нагляду за ОСОБА_3 покласти на уповноважений орган з питань пробації.

7.Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати за проведення експертизи у сумі 6 815 гривень 52 копійок.

8.Речові докази у кримінальному провадженні:

8.1.Об`єкти з нашаруванням речовини коричневого кольору на скляній лампочці з полімерною, які обмотані липкою стрічкою червоного кольору, які містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено -PVP ( 1-феніл-2-піролідин-1-іл-пенан-1-он).Кількісний вміст PVP становить 0,00009 г та 0,0031 г.

8.2.Об`єкти з нашаруванням речовини коричневого кольору на двох металевих предметах з отворами, які містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено -PVP (1-феніл -2піролідин-1 іл-пентан-1-он) та нікотин, який є наркотичним засобом, психотропною речовиною, їх аналогом та прекурсором не являється. Також на металевому предметі з отворами, містить особливо небезпечну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідін-1-іл-пентан-1-он). Кількісний вміст PVP становить 0,0005 г,0,0003 г та 0,00009.

8.3.Об`єкт у вигляді грудочок білого кольору масою 1.024 г, містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Кількісний вміст PVP становить 0,779 г. - знищити.

9.Будь-який запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

10.Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

11.Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана, через суд який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

12.Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Южного міського суду

Одеської області ОСОБА_1