Справа № 357/4560/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.09.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001094 від 26.12.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чупира Білоцерківського району Київської області, громадянин України, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, солдат резерву роти резерву солдатського складу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , одружений, має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

У С Т А Н О В И В:

ІНФОРМАЦІЯ_6, приблизно о 06 год. 50 хв., водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Honda» модель «Accord», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », та рухаючись у бік м. Узин по автодорозі Н-02 «Біла Церква - Узин» на відстані 117.9 м до кілометрового стовпчика «419» Білоцерківського району Київської області, у порушення вимог: пункту 1.5, підпунктів б) та д) пункту 2.3 ПДР України проявив особисту необережність та недбалість до забезпечення вимог безпеки дорожнього руху, належним чином не стежив за дорожньою обстановкою та своєчасно не відреагував на її зміну, створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху; пункту 2.1 а) відповідно до якого водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; пункту 12.1 ПДР України проявив злочинну самовпевненість, не врахував дорожню обстановку, а також стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в результаті чого не впорався з керуванням та виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з автомобілем марки «Renault» модель «Kangoo», реєстраційний номер « НОМЕР_3 », під керуванням водія ОСОБА_10 , який рухався в зустрічному напрямку, тобто у бік м. Біла Церква, в межах своєї смуги руху. Після цього, автомобіль марки «Mercedes-benz» модель «ML 280 CDI», реєстраційний номер « НОМЕР_4 », під керуванням водія ОСОБА_11 , який рухався по автодорозі Н-02 «Біла Церква - Узин», в напрямку м. Узин, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Renault» модель «Kangoo», реєстраційний номер « НОМЕР_3 », який стояв на проїзній частині.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «Renault» модель «Kangoo», реєстраційний номер « НОМЕР_3 » ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , загинув на місці події. Смерть ОСОБА_10 настала від закритої травми тулуба з розривом аорти та крововтратою.

Грубі порушення водієм ОСОБА_4 вимог пункту 1.5, підпунктів б) та д) пункту 2.3, пункту 2.1 а) та пункту 12.1 Правил дорожнього руху України перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Своїми діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав, щиро покаявся, попросив вибачення у потерпілої та суду показав, що ІНФОРМАЦІЯ_6, приблизно о 07 годині він керував автомобілем марки «Honda» модель «Accord» та рухався в бік м. Узин зі швидкістю приблизно 60 км/год. Була зима, на льоду його автомобіль занесло і він виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем марки «Renault» модель «Kangoo» під керуванням водія ОСОБА_10 . Далі він ( ОСОБА_4 ) втратив свідомість, прийшов до тями на місці ДТП, потім його госпіталізували до лікарні з діагнозом ЗЧМТ. Вже потім його стало відомо, що автомобіль марки «Mercedes-benz» під керуванням водія ОСОБА_11 , який рухався в напрямку м. Узин, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Renault» модель «Kangoo», який стояв на проїзній частині. Цивільний позов ОСОБА_11 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 47897 гривень визнає в повному обсязі. Зазначив, що має на утриманні трьох малолітніх дітей, є військовослужбовцем, відшкодував потерпілій ОСОБА_5 шкоду в тій мірі, в якій мав можливість, просив суд не позбавляти його волі, а дати шанс виправитися без ізоляції від суспільства.

Потерпіла ОСОБА_5 зазначила, що до ОСОБА_4 не має жодних претензій майного та морального характеру, просить призначити обвинуваченому покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі. Щодо призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, покладається на розсуд суду.

Представник потерпілої ОСОБА_6 підтриала позицію потерпілої ОСОБА_5 .

Допитавши обвинуваченого, заслухавши думку потерпілої та представника потерпілої з приводу призначення обвинуваченому покарання та дослідивши матеріали справи, суд вважає доказаною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінуємого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав за згодою учасників судового провадження недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують особу винного, оскільки ці докази ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, вони не викликають сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

При обранні міри покарання суд бере до уваги пом`якшуючі обставини відповідно до ст. 66 КК України - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування потерпілій шкоди.

Обтяжуючих обставин по справі відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його характеристику.

Обставинами, які характеризують особу обвинуваченого є те, що ОСОБА_4 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, одружений, має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Суд, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, наявність обставин, які б пом`якшували покарання та відсутність обставин, які б обтяжували покарання, думку представника потерпілої щодо покарання обвинуваченому, вважає, що достатньою мірою для виправлення та упередження скоєння нових кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_4 є міра покарання, передбачена санкцією ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Разом з тим, з огляду на викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі і у відповідності до ст. 75 КК України суд вважає за можливе прийняти рішення про звільнення обвинуваченого від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, з іспитовим строком, зобов`язавши відповідно до п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Суд зазначає, що призначення ОСОБА_4 більш м`якого покарання, на переконання суду буде явно не справедливим через м`якість, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення та їх наслідки.

Також суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_4 більш суворого покарання буде явно несправедливим через суворість, враховуючи той факт, що ОСОБА_4 вчинив неумисний злочин.

Щодо додаткового покарання, суд звертає увагу на наступне.

Санкція ч. 2 ст. 286 КК України передбачає право суду залежно від обставин, що мають значення, як призначити, так і не призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до трьох років. Суд враховує думку потерпілої ОСОБА_5 , яка при вирішенні даного питання посилалася на розсуд суду, позицію прокурора, який просив суд призначити обвинуваченому ОСОБА_4 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами. Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, позицію потерпілої та прокурора, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

В ході судового розгляду 25.04.2024 року представником цивільного позивача ОСОБА_11 - адвокатом ОСОБА_12 було подано цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_11 майнової шкоди в розмірі 47896 гривень. Обвинувачений ОСОБА_4 цивільний позов визнав в повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Статтями 23 та 1167 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Також відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Суд приходить до висновку, що цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_4 підлягає до задоволенню в заявленому розмірі 47897 гривень.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.02.2024 року, накладений на автомобіль «Mercedes-benz» ML 280 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_11 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.02.2024 року, накладений на автомобіль «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_13 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.02.2024 року, накладений на автомобіль марки «Honda Accord», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_14 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .

Речовий доказ: автомобіль «Mercedes-benz», реєстраційний номер НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_11 - залишити за ОСОБА_11 по приналежності.

Речовий доказ: автомобіль «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_13 - залишити за ОСОБА_13 по приналежності.

Речовий доказ: автомобіль «Honda Accord», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_14 - залишити за ОСОБА_15 по приналежності.

Також суд вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_4 за проведення судової інженерно-технічної експертизи № СЕ-19/111-24/414-ІТ від 31.01.2024 року 4543 грн 68 коп; за проведення судової інженерно-технічної експертизи № СЕ-19/111-24/415-ІТ від 24.01.2024 року 4543 грн 68 коп; за проведення судової інженерно-технічної експертизи № СЕ-19/111-24/410-ІТ від 30.01.2024 року 4543 грн 68 коп; за проведення судової інженерно-технічної експертизи № СЕ-19/111-24/412-ІТ від 23.01.2024 року 6058 грн 24 коп; за проведення судової інженерно-технічної експертизи № СЕ-19/111-24/14575-ІТ від 13.03.2024 року 3786 грн 40 коп, а всього 23475 грн 68 коп відповідно до вимог ст. 122 КПК України на користь держави в повному обсязі.

02.05.2024 року до обвинуваченого ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби шляхом заборони залишати місце проживання в період часу з 22 години до 06 години наступного дня, строком на 2 місяці з покладенням обов`язків: не залишати з 22 години до 06 години наступного дня доби житло за місцем проживання: АДРЕСА_2 ; прибувати до прокурора та суду по першому виклику; повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання, реєстрації, роботи та номеру засобу зв`язку; не відлучатися за межі Київської області без дозволу прокурора або суду. 01.07.2024 року строк запобіжний захід у виді домашнього арешту та строк дії обов`язків було продовжено на два місяці. На даний час термін дії запобіжного заходу сплинув. Підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.

Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду.

Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_4 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_11 (паспорт громадянина України: НОМЕР_6, РНОКПП: НОМЕР_5 , АДРЕСА_6 ) майнову шкоду в розмірі 47897 гривень.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.02.2024 року, накладений на автомобіль «Mercedes-benz» ML 280 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_11 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.02.2024 року, накладений на автомобіль «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_13 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.02.2024 року, накладений на автомобіль марки «Honda Accord», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_14 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .

Речовий доказ: автомобіль «Mercedes-benz», реєстраційний номер НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_11 - залишити за ОСОБА_11 по приналежності.

Речовий доказ: автомобіль «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_13 - залишити за ОСОБА_13 по приналежності.

Речовий доказ: автомобіль «Honda Accord», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_14 - залишити за ОСОБА_15 по приналежності.

Також суд вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_4 за проведення судової інженерно-технічної експертизи № СЕ-19/111-24/414-ІТ від 31.01.2024 року 4543 грн 68 коп; за проведення судової інженерно-технічної експертизи № СЕ-19/111-24/415-ІТ від 24.01.2024 року 4543 грн 68 коп; за проведення судової інженерно-технічної експертизи № СЕ-19/111-24/410-ІТ від 30.01.2024 року 4543 грн 68 коп; за проведення судової інженерно-технічної експертизи № СЕ-19/111-24/412-ІТ від 23.01.2024 року 6058 грн 24 коп; за проведення судової інженерно-технічної експертизи № СЕ-19/111-24/14575-ІТ від 13.03.2024 року 3786 грн 40 коп, а всього 23475 грн 68 коп відповідно до вимог ст. 122 КПК України на користь держави в повному обсязі.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії вироку, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після проголошення направити учасникам кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_1