КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 27 вересня 2023 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 321, ч. 4 ст. 321 КК України, та ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 321 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , -

в с т а н о в и л а :

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 27 вересня 2023 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 321, ч. 4 ст. 321 КК України, та призначено покарання: за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла; за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за ч. З ст. 321 КК України у виді позбавлення волі на строк З роки; за ч. 4 ст. 321 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено до відбуття ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , та проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 321 КК України, та призначено покарання: за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла; за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за ч. 4 ст. 321 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено до відбуття ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинили злочини за таких обставин.

У невстановлений час та місці, але не пізніше 05 жовтня 2018 року, за невстановлених обставин, ОСОБА_8 діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з раніше знайомим ОСОБА_9 та ОСОБА 2, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, достовірно знаючи про заборону придбання та зберігання наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів, без спеціального на те дозволу, придбали у невстановленої в ході досудового слідства особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження у великих розмірах з метою власного вживання наркотичний засіб в суміші із сильнодіючим лікарським засобом, запакований у згортки фольги та ізоляційної стрічки чорного кольору, та почали зберігати за місцем тимчасового проживання у квартирі

АДРЕСА_5 , в період часу з 03:45 години до 04:04 години, в ході проведення обшуку в тимчасово орендованій квартирі, за адресою: АДРЕСА_6 , в якій мешкав ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА 2, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, працівниками поліції виявлено та вилучено п`ятдесят шість згортків з наркотичним засобом, обіг якого обмежено - метадон, загальною масою 6,7 г., що становить великі розміри, який ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА 2, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, незаконно придбав та зберігав без мети збуту.

Окрім того, ОСОБА_8 будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення передбачене ст. 309 КК України, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , достовірно знаючи про заборону придбання та збуту наркотичний засобів та сильнодіючих лікарських засобів, без спеціального на те дозволу, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 05 жовтня 2018 року, за невстановлених обставин, з корисливих спонукань, придбали у невстановленої в ході досудового слідства особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, у великих розмірах з метою подальшого збуту дрібними партіями шляхом розкладання закладок на території міста Києва наркотичний засіб в суміші із сильнодіючим лікарським засобом, запакований у згортки фольги та ізоляційної стрічки чорного кольору та почали зберігати за місцем тимчасового мешкання, в квартирі за адресою: АДРЕСА_6 .

В подальшому, з метою уникнення кримінальної відповідальності на незаконне зберігання, з метою збуту суміші наркотичного засобу у великих розмірах та сильнодіючого лікарського засобу, ОСОБА_9 спільно з особою, матеріали відносно - якої виділені в окреме провадження, з метою відведення підозри щодо вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, переховали картону коробку, в середині якої знаходилось 536 згортків з наркотичним засобом в суміші із сильнодіючим лікарським засобом, до робочого приміщення консьєржа, який обслуговує будинок, в якому тимчасово мешкали останні.

Так, 06 жовтня 2018 року, в період часу з 04:17 години до 04:43 години, в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_7 , у робочому приміщенні консьєржа, який обслуговує вищезазначений будинок, працівниками поліції виявлено та вилучено 536 згортків з наркотичним засобом, обіг якого обмежено - метадон, загальна маса якого становить 15,141 г., що становить, великі розміри, який ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 незаконно придбали та зберігали з метою подальшого збуту.

Окрім того, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , достовірно знаючи про заборону придбання з метою збуту наркотичний засобів та сильнодіючих, лікарських засобів, без спеціального на те дозволу, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 05 жовтня 2018 року, за невстановлених обставин, з корисливих спонукань, придбали у невстановленої в ході досудового слідства особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з метою подальшого збуту дрібними партіями шляхом розкладання закладок на території міста Києва згортки з фольги та ізоляційної стрічки чорного кольору, у яких містився сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол) у кристалоподібних речовинах та таблетках, у особливо великих розмірах, і наркотичний засіб, та почали зберігати за місцем тимчасового мешкання, в квартирі за адресою: АДРЕСА_6 .

В подальшому, з метою уникнення кримінальної відповідальності за незаконне зберігання, з метою збуту сильнодіючого лікарського засобу у особливо великих розмірах, ОСОБА_9 спільно з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з метою відведення підозри щодо вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення переховали картону коробку, в середині якої знаходилось 536 згортків з сильнодіючим лікарським засобом в суміші з наркотичним засобом, до робочого приміщення консьєржа, який обслуговує будинок, в якому тимчасово мешкали останні.

Так, 06 жовтня 2018 року, в період часу з 04:17 години до 04:43 години, в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_7 , у робочому приміщенні консьєржа, який обслуговує вищезазначений будинок, працівниками поліції виявлено та вилучено 536 поліетиленових згортків з сильнодіючим лікарським засобом - дифенгідрамін (димедрол), загальною масою 84,316 г., що становить особливо великі розміри, який ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 незаконно зберігали з метою подальшого збуту.

Крім того, 05 жовтня 2018 року, в денний час доби, більш точний час не встановлений, ОСОБА_8 , зберігаючи при собі, а саме у внутрішній кишені куртки, не менше двадцяти шести згортків з раніше придбаною сумішшю наркотичного засобу та сильнодіючого лікарського засобу, на громадському транспорті, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконний збут наркотичного засобу та сильнодіючого лікарського засобу, діючи умисно, направився з місця свого тимчасового мешкання, за адресою: АДРЕСА_6 , на територію житлового масиву «Сирець», Шевченківського району міста Києва, для розкладання «закладок» суміші наркотичного засобу та сильнодіючого лікарського засобу, тим самим незаконно перевіз її, з метою подальшого збуту у великих розмірах.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, 05 жовтня 2018 року, в денний час доби, приблизно о 15.00 годині, ОСОБА_8 , проходячи поруч з будинком АДРЕСА_8 , діючи умисно, будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення передбачене ст. 309 КК України, розклав одну «закладку» з наркотичним засобом, обіг якого обмежено - метадоном (фенадоном), масою 0,096 г., запакованим у згорток фольги та ізоляційної стрічки чорного кольору, тим самим незаконно збув вищевказаний наркотичний засіб.

Крім того, 05 жовтня 2018 року, в денний час доби, приблизно о 15.00 годині, ОСОБА_8 , проходячи поруч з будинком АДРЕСА_8 , діючи умисно, повторно, розклав одну «закладку» з сильнодіючим лікарським засобом - дифенгідраміном (димедролом), масою 0,283 г., запакованому у згорток фольги та ізоляційної стрічки чорного кольору, тим самим незаконно збув вищевказаний сильнодіючий лікарський засіб, без спеціального на те дозволу.

Окрім того, 05 жовтня 2018 року, в денний час доби, приблизно о 15.05 годині, ОСОБА_8 , проходячи поруч з будинком АДРЕСА_9 , діючи умисно, повторно, будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення передбачене ст. 309 КК України, розклав одну «закладку» з наркотичним засобом, обіг якого обмежено - метадоном (фенадоном), масою 0,097 г., запакованому у згорток фольги та ізоляційної стрічки чорного кольору, тим самим незаконно збув вищевказаний наркотичний засіб.

Окрім того, 05 жовтня 2018 року, в денний час доби, приблизно о 15.05 годині, ОСОБА_8 , проходячи поруч з будинком АДРЕСА_9 , діючи умисно, повторно, розклав одну «закладку» з сильнодіючим лікарським засобом - дифенгідраміном (димедролом), масою 0,294 г., запакованому у згорток фольги та ізоляційної стрічки чорного кольору, тим самим незаконно збув вищевказаний сильнодіючий лікарський засіб, без спеціального на те дозволу.

Окрім того, 05 жовтня 2018 року, в денний час доби, приблизно о 15.08 годині, ОСОБА_8 , проходячи поруч з будинком АДРЕСА_10 , діючи умисно, повторно, будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення передбачене ст. 309 КК України, розклав одну «закладку» з наркотичним засобом, обіг якого обмежено - метадоном (фенадоном), масою 0,109 г., запакованому у згорток фольги та ізоляційної стрічки чорного кольору, тим самим незаконно збув вищевказаний наркотичний засіб.

Крім того, 05 жовтня 2018 року, в денний час доби, приблизно о 15.08 годині, ОСОБА_8 , проходячи поруч з будинком АДРЕСА_10 , діючи умисно, повторно, розклав одну «закладку» з сильнодіючим лікарським засобом - дифенгідраміном (димедролом), масою 0,274 г., запакованому у згорток фольги та ізоляційної стрічки чорного кольору, тим самим незаконно збув вищевказаний сильнодіючий лікарський засіб, без спеціального на те дозволу.

Крім того, 05 жовтня 2018 року, в денний час доби, приблизно о 15.10 годині, ОСОБА_8 , проходячи поруч з будинком АДРЕСА_10 , діючи умисно, повторно, будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення передбачене ст. 309 КК України, розклав одну «закладку» з наркотичним засобом, обіг якого обмежено - метадоном (фенадоном), масою 0,049 г., запакованому у згорток фольги та ізоляційної стрічки чорного кольору, тим самим незаконно збув вищевказаний наркотичний засіб.

Окрім того, 05 жовтня 2018 року, в денний час доби, близько 15.10 годині, ОСОБА_8 , проходячи поруч з будинком АДРЕСА_10 , діючи умисно, повторно, розклав одну «закладку» з сильнодіючим лікарським засобом - дифенгідраміном (димедролом), масою 0,173 г., запакованому у згорток фольги та ізоляційної стрічки чорного кольору, тим самим незаконно збув вищевказаний сильнодіючий лікарський засіб, без спеціального на те дозволу.

Окрім того, 05 жовтня 2018 року, в денний час доби, близько о 15.11 годині, ОСОБА_8 , проходячи поруч з будинком АДРЕСА_10 , діючи умисно, повторно, будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення передбачене ст. 309 КК України, розклав одну «закладку» з наркотичним засобом, обіг якого обмежено - метадоном (фенадоном), загальною масою 0,127 г., запакованому у згортки з фольги та ізоляційної стрічки чорного кольору, тим самим незаконно збув вищевказаний наркотичний засіб.

Окрім того, 05 жовтня 2018 року, в денний час доби, близько 15.11 годині, ОСОБА_8 , проходячи поруч з будинком АДРЕСА_10 , діючи умисно, повторно, розклав одну «закладку» з сильнодіючим лікарським засобом - дифенгідраміном (димедролом), загальною масою 0,508 г., запакованому у згортки з фольги та ізоляційної стрічки чорного кольору, тим самим незаконно збув вищевказаний сильнодіючий лікарський засіб, без спеціального на те дозволу.

Окрім того, 05 жовтня 2018 року, в денний час доби, близько 15.13 годині, ОСОБА_8 , проходячи поруч з будинком АДРЕСА_11 , діючи умисно, повторно, будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення передбачене ст. 309 КК України, розклав одну «закладку» з наркотичним засобом, обіг якого обмежено - метадоном (фенадоном), масою 0,091 г., запакованому у згорток фольги та ізоляційної стрічки чорного кольору, тим самим незаконно збув вищевказаний наркотичний засіб.

Окрім того, 05 жовтня 2018 року, в денний час доби, близько 15.13 годині, ОСОБА_8 , проходячи поруч з будинком АДРЕСА_11 , діючи умисно, повторно, розклав одну «закладку» з сильнодіючим лікарським засобом - дифенгідраміном (димедролом), масою 0,363 г., запакованому у згорток фольги та ізоляційної стрічки чорного кольору, тим самим незаконно збув вищевказаний сильнодіючий лікарський засіб, без спеціального на те дозволу.

В подальшому, 05 жовтня 2018 року, о 15.15 годині, ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення передбачене ст. 309 КК України, прямуючи поблизу будинку № 8 по вулиця Ризька у місті Києві, з метою розкладання «закладок» з наркотичним засобом, був затриманий працівниками поліції Шевченківського УП ГУНП у місті Києві, які під час обшуку, у внутрішній кишені куртки ОСОБА_8 , виявили та вилучили наркотичний засіб - метадон (фенадон), загальною масою 1,995 г., тобто у великих розмірах, запакований до двадцяти згортків фольги та ізоляційної стрічки чорного кольору, який ОСОБА_8 , незаконно придбав та зберігав з метою збуту.

Окрім цього, 05 жовтня 2018 року, о 15.15 годині, ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, прямуючи понад будинком АДРЕСА_11 , з метою розкладання «закладок» з сильнодіючим лікарським

засобом, був затриманий працівниками поліції Шевченківського УП ГУНП у місті Києві, які під час обшуку, у внутрішній кишені куртки ОСОБА_8 , виявили та вилучили сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол), масою 5,361 г., тобто у великих розмірах, запакований до двадцяти згортків фольги та ізоляційної стрічки чорного кольору, який ОСОБА_8 , незаконно придбав та зберігав з метою збуту.

ОСОБА_9 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 05 жовтня 2018 року, за невстановлених обставин діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з раніше знайомим ОСОБА_8 та ОСОБА 2, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, достовірно знаючи про заборону придбання та зберігання наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів, без спеціального на те дозволу, придбали у невстановленої в ході досудового слідства особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження у великих розмірах з метою власного вживання наркотичний засіб в суміші із сильнодіючим лікарським засобом, запакований у згортки фольги та ізоляційної стрічки чорного кольору, та почали зберігати за місцем тимчасового проживання у квартирі АДРЕСА_12 .

Так, 06 жовтня 2018 року, в період часу з 03:45 години до 04:04 години, в ході проведення обшуку в тимчасово орендованій квартирі, за адресою: АДРЕСА_6 , в якій мешкав ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА 2, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, працівниками поліції виявлено та вилучено п`ятдесят шість згортків з наркотичним засобом, обіг якого обмежено - метадон, загальною масою 6,7 г., що становить великі розміри, який ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА 2, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, незаконно придбав та зберігав без мети збуту.

Окрім того, ОСОБА_9 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення передбачене ст. 309 КК України, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , достовірно знаючи про заборону придбання та збуту наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів, без спеціального на те дозволу,у невстановлений час та місці, але не пізніше 05 жовтня 2018 року, за невстановлених обставин, з корисливих спонукань, придбали у невстановленої особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, у великих розмірах з метою подальшого збуту дрібними партіями шляхом розкладання закладок на території міста Києва наркотичний засіб в суміші із сильнодіючим лікарським засобом, запакований у згортки фольги та ізоляційної стрічки чорного кольору та почали зберігати за місцем тимчасового мешкання, в квартирі за адресою: АДРЕСА_6 .

В подальшому, з метою уникнення кримінальної відповідальності на незаконне зберігання, з метою збуту суміші наркотичного засобу у великих розмірах та сильнодіючого лікарського засобу, ОСОБА_9 спільно з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з метою відведення підозри щодо вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, переховали картону коробку, в середині якої знаходилось 536 згортків знаркотичним засобом в суміші із сильнодіючим лікарським засобом, до робочого приміщення консьєржа, який обслуговує будинок, в якому тимчасово мешкали останні.

Так, 06 жовтня 2018 року, в період часу з 04:17 години до 04:43 години, в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_7 , у робочому приміщенні консьєржа, який обслуговує вищезазначений будинок, працівниками поліції виявлено та вилучено 536 згортків з наркотичним засобом, обіг якого обмежено - метадон, загальна маса якого становить 15,141 г., що становить великі розміри, який ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_8 , незаконно придбали та зберігали з метою подальшого збуту.

Крім того, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , достовірно знаючи про заборону придбання з метою збуту наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів, без спеціального на те дозволу, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 05 жовтня 2018 року, за невстановлених обставин, з корисливих спонукань, придбали у невстановленої особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з метою подальшого збуту дрібними партіями шляхом розкладання закладок на території міста Києва згортки з фольги та ізоляційної стрічки чорного кольору, у яких містився сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол) у кристалоподібних речовинах та таблетках, у особливо великих розмірах, і наркотичний засіб, та почали зберігати за місцем тимчасового мешкання, в квартирі за адресою: АДРЕСА_6 .

В подальшому, з метою уникнення кримінальної відповідальності за незаконне зберігання, з метою збуту сильнодіючого лікарського засобу у особливо великих розмірах, ОСОБА_9 спільно з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з метою відведення підозри щодо вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення переховали картону коробку, в середині якої знаходилось 536 згортків з сильнодіючим лікарським засобом в суміші з наркотичним засобом, до робочого приміщення консьєржа, який обслуговує будинок, в якому тимчасово мешкали останні.

Так, 06 жовтня 2018 року, в період часу з 04:17 години до 04:43 години, в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_7 , у робочому приміщенні консьєржа, який обслуговує вищезазначений будинок, працівниками поліції виявлено та вилучено 536 поліетиленових згортків з сильнодіючим лікарським засобом - дифенгідрамін (димедрол), загальною масою 84,316 г., що становить особливо великі розміри, який ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_8 незаконно зберігали з метою подальшого збуту.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_5 просить вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 27 вересня 2023 року відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. З ст. 321, ч. 4 ст. 321 КК України, та призначити покарання: за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла; за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі; за ч. З ст. 321 КК України у виді З років позбавлення волі; за ч. 4 ст. 321 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла.

Визнати винним ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 321 КК України, та призначити покарання: за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла; за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі; за ч. 4 ст. 321 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Не оскаржуючи доведеність вини та кваліфікацію дій обвинувачених, прокурор вважає, що вирок суду є незаконним і підлягає до скасування у зв`язку неправильним застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність в частині необґрунтованого призначення обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 основного покарання за ч.2 ст. 307 та ч. 4 ст. 321 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією зазначених частини статті, тобто судом першої інстанції застосовано кримінальний закон, який не підлягав застосуванню, внаслідок чого призначене покарання не відповідає ступеню вчиненого тяжкості кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України та за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість.

Не погоджуючись з висновками суду в частині призначення ОСОБА_8 і ОСОБА_9 покарання, прокурор вважає, що суд належно не дотримався вимог ст. ст. 50, 65 КК України, об`єктивно не врахував ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, характер і предмет посягання інкримінованих діянь, не вказавши, які конкретно обставини справи та дані про особу обвинувачених істотно знижують ступінь вчинених ними тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.4 ст. 321 КК України, та впливають на пом`якшення покарання, так і повною мірою не обґрунтував також наявність двох пом`якшуючих покарання обставин, внаслідок чого безпідставно застосував при його призначенні вимоги ч. 1 ст. 69 КК України.

Так, судом не надано належної оцінки ступеню тяжкості кримінальних правопорушень, які класифікуються як тяжкі злочини (ч. 4 ст. 12 КК України), способу та характеру їх учинення, а також формі вини, меті, способу і стадії вчинення злочинів, підвищеної суспільної небезпеки, наявності корисливого мотиву, а також не враховано кількість придбаних та збутих наркотичного засобу (у великих розмірах) та сильнодіючого лікарського засобу ( у особливо великих розмірах), що могло призвести до значної шкоди здоров`ю населення в разі неприпинення дій та виявлення правоохоронним органом із затриманням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Ухвалюючи рішення про призначення покарання за ч. 2 ст. 307 та ч. 4 ст. 321 КК України, окремо за кожний злочин, у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції закону, судом першої інстанції не враховано вимоги постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», відповідно до яких - поширення наркоманії та зростання злочинності, пов`язаної з наркотичним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, набувають усе більших масштабів і стають серйозним соціальним чинником, який негативно впливає на життя, здоров`я та благополуччя людей, важливе значення має правильне застосування кримінально-правових норм, що передбачають відповідальність за вчинення таких злочинів.

Самі обставини вчинення злочинів, передбачених частиною 2 статті 307, ч. 4 ст. 321 КК України, свідчать про їх підвищену суспільну небезпечність, оскільки перш за все порушують встановлений законодавством порядок обігу наркотичних засобів, внаслідок якого задовольняється незаконний попит на наркотики.

Ухвалюючи рішення про застосування ч. 1 ст. 69 при призначенні покарання за ч. 2 ст. 307 та ч. 4 ст. 321 КК України, суд першої інстанції недостатньою мірою врахував обставини вчинення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, а саме факти того, що у них вилучили 536 згортків з наркотичним засобом в суміші із сильнодіючим лікарським засобом, що ОСОБА_8 зробив 6 «закладок» та у останнього при особистому обшуку у порядку ст. 208 КПК України вилучено 20 «закладок» з сумішшю вище вказаних речовин, спосіб, кількість придбаних та збутих наркотичних засобів та сильнодіючих речовин, а також те, що метою збуту цих засобів було отримання обвинуваченими у такий незаконний та небезпечний для суспільства спосіб прибутку, щоб покращити власне матеріальне становище.

Таким чином, на переконання сторони обвинувачення, викладені обставини свідчать про те, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про наявність обставин, що істотно знижують ступінь учинених обвинуваченими передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України тяжких злочинів та впливають на пом`якшення покарання.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить змінити вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 27 вересня 2023 року в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_9 остаточного покарання, застосувати положення ст. ст. 75, 76 КК України та звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

В обґрунтування своїх вимог захисник вказує, що призначене ОСОБА_9 покарання, пов`язане з позбавленням волі, є занадто суворим та призначеним без урахування положень ст. ст. 50, 65 КК України.

На думку захисника, суд при винесенні вироку зобов`язаний виходити із необхідності відповідності призначеного покарання тяжкості злочину та особи засудженого, а також можливості виправлення особи без відбуття покарання у місцях обмеження або позбавлення волі

В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, про що стороною захисту було наголошено в судовому засіданні, суд першої інстанції у вироку вказав, що ОСОБА_9 не одружений, працює комплектувальником у ТОВ «Фудком», на обліку у лікаря нарколога, психіатра, не перебуває, раніше не судимий, до кримінальної, відповідальності притягується вперше. Суд також врахував молодий вік обвинуваченого ОСОБА_9 (на момент вчинення кримінального правопорушення йому лише 19 років), а також ту обставину, що після вчинення вказаних правопорушень, тобто після жовтня 2018 року до адміністративної чи кримінальної відповідальності він не притягався, а від його дій негативних наслідків не настало.

Окрім того, суд першої інстанції визнав обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, при цьому розкриваючи їх детальний зміст.

Що стосується обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, то їх не було встановлено як на стадії досудового розслідування, так і в суді першої інстанції.

Сторона захисту вважає, що судом в оскаржуваному вироку правомірно враховано, що обвинувачений ОСОБА_9 з огляду на роль та ступінь його участі у вчинених кримінальних правопорушеннях, наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання, і на думку суду і сторони захисту істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, відсутність обставин, які обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , який раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, працює, і з моменту вчинення кримінального правопорушення до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягався, що цілком свідчить про наданняобвинуваченим критичної оцінки своїм діям та бажанням виправитися, його ставленням до вчиненого, який щиро покаявся в скоєному, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, правильно призначив ОСОБА_9 покарання за ч. 2 ст. 307 та ч. 4 ст. 321 КК України, окремо за кожний злочин, у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК України.

Проте, сторона захисту вважає, що суд першої інстанції при наявності такої великої кількості пом`якшуючих обставин недостатньо повно врахував фактичні дані про другорядну роль ОСОБА_9 у вчиненні злочину у групі з обвинуваченим ОСОБА_8

Окрім цього, суд недостатньо врахував фактичні дані про особу ОСОБА_9 , і взагалі не звернув увагу, на те що останній виріс сиротою, без батьківського піклування опинившись на межі виживання, помилково став на незаконний шлях, однак щиро жалкує про це, та впевнено став на шлях виправлення. При цьому, обвинувачений ОСОБА_9 , маючи постійне місце проживання та реєстрації, добросовісно виконував - обов`язки, покладені на нього запобіжним заходом у виді домашнього арешту в період досудового розслідування, офіційно працевлаштований та займається суспільно-корисною працею, є молодою особою за віком, має стійкий намір захищати Батьківщину в період військової агресії.

З урахуванням всіх вищезазначених обставин, сторона захисту вважає можливим просити суд апеляційної інстанції змінити оскаржуваний вирок в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_9 остаточного покарання, застосувавши до нього положення ст. ст. 75, 76 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 27 вересня 2023 року щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначення покарання та призначити ОСОБА_8 покарання з урахуванням вимог ст. 75 КК України, в решті вирок залишити без змін.

Постановляючи вирок та засуджуючи ОСОБА_8 до покарання без застосування вимог ст. 75 КК України, суд першої інстанції не врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та відсутність обставини, що обтяжує покарання, разом із тим, судом належним чином не були враховані дані про особу винного, який раніше не судимий, вину визнав, відшкодував спричинені збитки, за місцем проживання та роботи характеризується виключно з позитивної сторони, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей та дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

Окрім того, не враховано судом, що обвинувачений, після скоєння ним інкримінованого кримінального правопорушення працевлаштувався, що свідчить про об`єктивне усвідомлення останнім протиправності своєї поведінки та намір стати на шлях виправлення, а також ту обставину, що з моменту вчинення злочинів минуло майже п`ять років, протягом яких обвинувачений до будь-якої відповідальності не притягався.

Вищевикладене, на думку захисника, свідчить про безпідставне не застосування судом положень ст. 75 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора та заперечував проти задоволення апеляційних скарг захисників, пояснення захисників та обвинувачених, які підтримали апеляційні скарги захисників та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення частково, а апеляційні скарги захисників до задоволення не підлягають, виходячи з таких підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні зазначених у вироку кримінальних правопорушеннях, ґрунтується на доказах, перевірених судом у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та не заперечується в апеляційних скаргах прокурора і захисників, як і висновок про правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 321, ч. 4 ст. 321 КК України, та ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 321 КК України КК України, а тому колегія суддів не убачає підстав для скасування вироку у повному об`ємі та ухвалення рішення про визнання ОСОБА_8 і ОСОБА_9 винним і у вчиненні вказаних злочинів, як про це прохав в апеляційній скарзі прокурор.

Колегія суддів, приймаючи до уваги доводи апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності призначеного ОСОБА_8 та ОСОБА_9 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених, вважає, що вирок суду підлягає до скасування в частині призначеного покарання.

Так, призначаючи ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України більш м`яке покарання, ніж передбачено законом, на підставі ст. 69 КК України, суд послався на наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують тяжкість вчинених кримінальних правопорушень - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення обом обвинуваченим, а обвинуваченому ОСОБА_8 ще і таку обставину, як перебування на його на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна, враховуючи матеріали провадження та вимоги ст. 69 КК України.

Так, для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом згідно з ст. 69 КК України необхідна наявність двох підстав: 1) наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину; 2) наявність обставин, що певним чином позитивно характеризують підсудного.

При цьому обставини, які пом`якшують покарання, чи їх сукупність мають бути в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, роллю, яку виконувала особа, визнана винуватою у вчиненні злочину, її поведінкою під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватця. Суд, посилаючись на можливість призначення обвинуваченим покарання із застосуванням статті 69 КК, зобов`язаний не лише перерахувати обставини, що можуть бути враховані як такі, що пом`якшують покарання, а й обґрунтувати, виходячи із загальних засад призначення покарання, яким чином сукупність таких обставин істотно знизила тяжкість вчиненого злочину.

Ухвалюючи рішення про застосування вимог ч. 1 ст. 69 КК України при призначенні покарання за ч. 2 ст. 307 та ч. 4 ст. 321 КК України ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , суд послався на наявність обставин, що пом`якшують покарання, щодо обох обвинувачених: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також щодо ОСОБА_8 -наявність на його утриманні чотирьох неповнолітніх дітей.

При цьому у вироку суду не вказано, яким чином вказані обставин істотно знижують ступінь тяжкості вчинених обвинуваченими злочинів.

ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнані винним у вчиненні кількох злочинів, два з яких відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжкими злочинами - це злочини, передбачені ч. 2 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, проте суд цих обставин не урахував.

Також суд не врахував обставин, за яких ці злочини були вчинені, зокрема, суд не врахував кількість епізодів злочинної діяльності, кількість придбаних та збутих наркотичних засобів (у великих розмірах) та сильнодіючого лікарського засобу (у особливо великих розмірах).

Так, згідно з обставинами, встановленими судом, у обвинувачених вилучили 536 згортків з наркотичним засобом в суміші із сильнодіючим лікарським засобом, ОСОБА_8 зробив 6 «закладок» та у нього при особистому обшуку у порядку ст. 208 КПК України було вилучено 20 «закладок» з сумішшю вищевказаних речовин.

Тяжкість вчинених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 злочинів і конкретні обставини їх вчинення, на думку колегії суддів, не давали підстав вважати, що щире каяття обвинувачених та сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також наявність на утриманні у одного з обвинувачених неповнолітніх дітей, істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень.

Отже, суд першої інстанції помилково дійшов до висновку про наявність обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених обвинуваченими кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 та ч. 4 ст. 321 КК України, а тому у суду першої інстанції не було підстав для застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що вирок суду відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підлягає до скасування в частині призначення покарання з постановлениям нового вироку судом апеляційної інстанції.

При призначенні покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особи обвинувачених та обставини, які пом`якшують покарання, зазначені у вироку суду першої інстанції, відсутність обставин, які обтяжують покарання, та вважає, що обвинуваченим необхідно призначити основне покарання у виді позбавлення волі та додаткове покарання у виді конфіскації всього майна крім, житла, у розмірах, запропонованих в апеляції прокурора, та при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ст. 70 КК України застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Що стосується доводів захисників про можливість звільнення обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України, то вони не можуть бути взятими до уваги, оскільки обвинуваченим призначається за ч. 2 ст. 307 КК України покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією цієї статті, - шість років, а відповідно до вимог ч. 1 ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути застосовано до особи при призначенні покарання у виді позбавлення волі не строк не більше п`яти років.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 420 КПК України, колегія суддів,

з а с у д и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 задовольнити частково.

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 27 вересня 2023 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 321, ч. 4 ст. 321 КК України, та ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 321 КК України, скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання: за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла; за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 321 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ч. 4 ст. 321 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла.

Призначити ОСОБА_9 покарання за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла; за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі; за ч. 4 ст. 321 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 і ОСОБА_9 рахувати з моменту фактичного затримання після звернення вироку до виконання.

Вирок апеляційного суду може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_13

Справа № 761/11610/23

Номер провадження : 11-кп/824/145/2024

Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_14

Доповідач ОСОБА_1