Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

6 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції з використанням системи "Електронний суд" кримінальні провадження № 0001503, № 0001443 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки м. Гадяч Полтавської області, громадянки України,

що зареєстрована та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

судимої вироком Подільського районного суду м. Києва від 10.05.2023

за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України на 5 років позбавлення волі,

на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,

яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 11 липня 2024 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 11.07.2024 ОСОБА_7 визнана винуватою за ч.1 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України і їй призначено покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України - 1 рік позбавлення волі;

- за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України - 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань, призначених цим вироком і вироком Подільського районного суду м. Києва від 10.05.2023, ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

В апеляційній скарзі зі змінами захисник ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати і закрити кримінальні провадження щодо ОСОБА_7 на підставі п.41 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає, що 09.08.2024 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-ІХ від 18.07.2024. Згідно з новою редакцією ст.51 КУпАП кримінальна відповідальність за крадіжку настає у разі, якщо вартість майна на момент вчинення правопорушення становить два і більше неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Оскільки вартість майна, яке було предметом злочинного посягання, у 2020 році не перевищує 2 197 гривень, і у 2022 році - 2 600 гривень, вчинені ОСОБА_7 діяння не є кримінально караними.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи захисника, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити; доводи прокурора, яка не заперечувала проти закриття кримінального провадження; провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її належить задовольнити, з таких підстав.

Вироком суду визнано доведеним, що ОСОБА_7 вчинила крадіжку і замах на крадіжку чужого майна, за наступних обставин.

25 жовтня 2020 року близько 10 години ОСОБА_7 , знаходячись в магазині "Маркет Бокс", що на вул. Машинобудівній, 41 в м. Києві, таємно викрала майно, яке належить ТОВ "Трейд Інвестленд", загальною вартістю 355 гривень 90 копійок, а саме: молоко згущене "Іриска", дві упаковки печива "Leibniz", пляшку напою "Fragolino Bianco", пляшку шампанського "Артемівське", питний йогурт "На здоров`я". Після цього ОСОБА_7 залишила місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим завдала ТОВ "Трейд Інвестленд" матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім того, 1 липня 2022 року близько 13 години 01 хвилини ОСОБА_7 , знаходячись в магазині "Ультрамаркет" в ТРЦ "Космополіт", що на вул. Вадима Гетьмана, 6 в м. Києві, діючи в умовах воєнного стану, реалізуючи умисел на повторне таємне викрадення майна, яке належить ТОВ "Левайс", взяла товар загальною вартістю 733 гривні 33 копійки, а саме: сьомгу (лосось) філе, сир "Звенигородський", п`ять упаковок масла "Яготинське". Після цього ОСОБА_7 , утримуючи при собі викрадене майно, пройшла зону кас і направилась до виходу з магазину, але злочин до кінця не довела з причин, що не залежали від її волі, оскільки була затримана охороною магазину.

Судове провадження в суді першої інстанції здійснювалося в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, і встановлені фактичні обставини кримінальних правопорушень ніким не оспорюються.

Вказані дії ОСОБА_7 суд кваліфікував за ч.1 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка); та за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, статтю 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення ("Дрібне викрадення чужого майна") викладено у новій редакції. За змістом диспозицій частин першої та другої адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки настає у разі, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.5 Підрозділу 1 Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

У відповідності з п.п.169.1.1 п.169.1 ст.169 Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" установлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатної особи з 1 січня - 2 102 гривні.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" установлено у 2022 році прожитковий мінімум для працездатної особи з 1 січня - 2 481 гривня.

Отже, з урахуванням змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та встановлених у 2020 і 2022 роках прожиткових мінімумів для працездатних осіб кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна, вчинене у 2020 році, настає у разі, якщо його вартість становить 2 102 гривні і більше (2 102 : 100 х 50 = 1 051 грн. (50 % прожиткового мінімуму для працездатної особи) х 2 = 2 102 грн.), у 2022 році - 2 481 гривня і більше (2 481 : 100 х 50 = 1 240,5 грн. (50 % прожиткового мінімуму для працездатної особи) х 2 = 2 481 грн.).

У той же час, до набрання чинності Законом України № 3886-IX викрадення чужого майна вважалось дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що у 2020 році дорівнювало 210 гривень 20 копійок (2 102 : 100 х 50 х 0,2 = 210,2 грн.), у 2022 році - 248 гривень 10 копійок (2 481 : 100 х 50 х 0,2 = 248,1 грн.).

Згідно з п.41 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

За приписами ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Закон України № 3886-IX в частині визначення вартості майна, за викрадення якого передбачена адміністративна відповідальність, як наслідок, вплинув на вартість майна, за викрадення якого передбачена кримінальна відповідальність, а тому має зворотну силу в часі і підлягає застосуванню у даному кримінальному провадженні.

Згідно з ст.417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Як вбачається з вироку, вартість майна, крадіжку якого вчинила ОСОБА_7 25 жовтня 2020 року - 355 гривень 90 копійок, вартість майна, замах на крадіжку якого вчинила ОСОБА_7 1 липня 2022 року - 733 гривні 33 копійки. Враховуючи те, що ці суми є меншими за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, колегія суддів погоджується з доводами захисника про те, що вирок суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження - закриттю на підставі п.41 ч.1 ст.284 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 11 липня 2024 року щодо ОСОБА_7 скасувати і закрити кримінальне провадження, в якому вона обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, на підставі п.41 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази - сьомгу (лосось) філе, сир "Звенигородський", п`ять упаковок масла "Яготинське", передані на зберігання ТОВ "Левайс", залишити ТОВ "Левайс"; диск із записами камер відеоспостереження, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, зберігати в кримінальному провадженні.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3