Провадження №: 1-кс/336/1110/2024
УХВАЛА

іменем України

25 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005951 від 23 серпня 2024 року, за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Бабухів Рогатинського району Івано-Франківської області, військовослужбовця ЗСУ, який перебував на посаді стрільця-оператора 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у званні «старший сержант», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

встановив:

20 листопада 2024 року слідчий звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням, яке погоджене з прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005951 від 23 серпня 2024 року, за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що слідчим відділенням ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0005952 від 23.08.2024, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудовою розслідування у формі процесуального керівництва здійснює Запорізька спеціалізована прокуратура у сфері оборони.

Пархуць ОСОБА_9 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у тому, що він проходячи військову службу за мобілізацією, перебуваючи на посаді стрільця-оператора 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 у званні «старший солдат», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. 03.07.2024 в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезнечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх наслання, діючи з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, без поважних причин, самовільно залишив місце служби, а саме військовий госпіталь військово-медичного клінічного центру східного регіону, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , після чого, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця служби та військової частини не уживав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами місця служби до 31.10.2024, а саме до дня з`явлення до органу досудового розслідування, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме самовільне залишення місця військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Викладені обставини, на думку ініціатора клопотання, дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, що підтверджуються: протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , актом службового розслідування, проведеного посадовими особами військової частини НОМЕР_1 за фактом самовільного залишення військової частини старшим сержантом ОСОБА_5 , а також іншими матеріалами кримінального провадження, які як самі по собі, так і в сукупності з іншими доказами містять відомості як доказ факту та обставин вчинення ОСОБА_5 кримінальною правопорушення.

В ході досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням виникла необхідність у застосуванні запобіжною заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійсниш дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КК України.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду слідчий обґрунтовує тим, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, відповідальність за який передбачена у виді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років.

ОСОБА_5 не має стійких соціальних зв`язків та не має офіційного джерела доходу, що може сприяти нез`явленню підозрюваного до слідчого, прокурора та суду.

Незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_5 в подальшому може як у спосіб погроз так і реально незаконно виливані на свідків у кримінальному провадженні, а саме на ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .. ОСОБА_12 , оскільки останні проходять військову службу в одній частині з підозрюваним.

Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки підозрюваний вчиняючи злочин, в умовах воєнного стану, фактично відмовився виконувати завдання, що тягне за собою перекладення його обов`язків на інших військовослужбовців, збільшення навантаження на них та посилення загрози їхньому життю.

Орган досудового розслідування вважає, що ним доведено та підтверджено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, також враховуючи вкрай напружену ситуацію пов`язану з введенням воєнного стану в країні, є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно виливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється, що підтверджується вчиненням ОСОБА_5 особливо тяжкого злочину, що свідчить про неможливість запобіганням цим ризикам шляхом обрання застосування більш м`якого запобіжного заходу, непов`язаного з триманням під вартою та свідчить про відсутність підстав для визначення мінімального розміру застави.

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити, оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину та наявні ризики передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти клопотання прокурора, вказали, що прокурором не доведена обґрунтованість підозри у вчинення особливо тяжкого злочину та переховані прокурором ризики не підтверджуються належними та допустимими доказами, носять характер припущень.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши додані до клопотання матеріали, дійшов до такого висновку.

За змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В клопотанні зазначено, що слідчим відділенням ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0005952 від 23.08.2024, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, однак до клопотання не додана постанова про зміну підслідності.

З документів доданих до клопотання слідує, що командир військової частини НОМЕР_1 матеріали службового розслідування стосовно старшого солдата ОСОБА_5 направляв до територіального управління ДБР м. Запоріжжя.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 216 КПК України слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень проти встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення), крім кримінальних правопорушень, передбачених статтею 422 Кримінального кодексу України.

Злочини передбачені ст. 407, 408 КК України відносяться до кримінальних правопорушень проти встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення).

Слідчий суддя позбавлений можливості перевірити чи уповноважений орган здійснює досудове розслідування.

Доводи сторони обвинувачення про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчинення особливо тяжкого злочину є неспроможними.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005951 від 23 серпня 2024 року, відомості внесенні за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, покарання передбачено у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, яке відноситься до категорії тяжких злочинів.

31 жовтня 2024 року слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_13 повідомив ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

В матеріалах клопотання відсутні відомості про те, що ОСОБА_5 повідомлялось про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, яке відноситься до особливо тяжкого злочину, або змінювалась раніше пред`явлена підозра на підозру щодо вчинення особливо тяжкого злочину.

Прокурором не доведено наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 особливо тяжкого злочину, як зазначено в клопотанні.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду прокурор обґрунтовує тим, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, відповідальність за який передбачена у виді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років. Вказаний ризик є недоведеним, оскільки прокурор не надав доказів обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 особливо тяжкого злочину.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, суд враховує також вимоги п.п.3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Наявність кожного ризику повинно носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Доказами на обґрунтування ризику можуть бути, зокрема:

- документи, підтверджуючі, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку;

- інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи;

- перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином - підтверджене документально;

- необхідні докази того, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю;

- вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується, - документами, довідками про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів.

Прокурор не вказує, які саме докази підтверджують перелічені в клопотанні ризики. В клопотанні наведені загальні фрази, зокрема орган досудового розслідування вважає, що ним доведено та підтверджено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, однак, які саме докази підтверджують перелічені в клопотанні ризики не зазначено, їх зміст не розкрито.

З матеріалів доданих до клопотання слідує, що ОСОБА_5 раніше не судимий.

В матеріалах справи відсутні докази, які засвідчують факти нез`явлення підозрюваного за викликом слідчого, прокурора, суду, що свідчить про факт добросовісного виконання ним процесуальних обов`язків при явці до органів досудового розслідування та явки в суд.

Доказів, які б свідчили про схильність підозрюваного до ухилення від органу досудового розслідування, прокурором не надано.

Ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадження та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, не доведені належними доказами.

Відтак, твердження сторони обвинувачення ґрунтується виключено на припущенні, і не підтверджується жодними об`єктивними доказами.

При розгляді клопотання слідчим суддею не встановлено ані обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчинення особливо тяжкого злочину, ані достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України на які вказує слідчий, прокурор.

Таким чином, клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. ст. 131-132, 176-178, 181, 183, 193-194, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

В задоволенні клопотання слідчого відділу поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005951 від 23 серпня 2024 року, за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Слідчий суддя: