Справа№751/7103/24
Провадження №1-кс/751/1817/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2024 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшої слідчої відділу СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

Старша слідча відділу СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фізичної особи-підприємця (зі слів), зі слів маючого на утриманні неповнолітніх дітей, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, із визначенням застави у розмірі від п`ятисот до шістсот прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування даного клопотання зазначила, що слідчим управлінням ГУНП в Чернігівській області розслідується кримінальне провадження №0000391 від 01.11.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України.

07.08.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, яка обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Беручи до уваги те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які законом передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. Крім того, розмір застави обґрунтовується тим, що підозрюваний протиправним шляхом отримав від незаконної діяльності значну кількість грошових коштів, які міг заощадити.

У судовому засіданні слідча та прокурор клопотання підтримали, просили задовольнити з підстав, викладених у ньому, зазначивши, що пред`явлена ОСОБА_6 підозра обґрунтована та підтверджується зібраними доказами, а також існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Зазначили, що інкримінована ОСОБА_6 підозра не є остаточною та буде змінена в бік обтяження з огляду на те, що на даний момент у кримінальному провадженні тривають слідчі та процесуальні дії, зокрема призначено експертизи з метою отримання висновку щодо речовин, виявлених у ході обшуку в підозрюваного в 14 пакунках.

Планується зміна підозри в частині інкримінування участі в організованій групі, оскільки всього станом на даний момент затримано та про підозру повідомлено шести особам, які здійснювали скоординовану діяльність протягом тривалого часу. Всього до ЄДРСР внесено станом на сьогодні 24 епізоди злочинної діяльності.

Зазначили також, що за участі підозрюваного здійснювалося пересилання наркотичних засобів в кількості більше 100 грамів.

Тому доцільно обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави від п`ятисот до шістсот прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Інші запобіжні заходити не здатні забезпечити виконання підозрюваним обов`язків та запобігти встановленим ризикам.

Обрання запобіжного заходу у вигляді застави у сумі, меншій ніж розмір від п`ятисот до шістсот прожиткових мінімумів для працездатних осіб не забезпечить виконання підозрюваним обов`язків, оскільки від протиправної діяльності могло бути акумульовано значну кількість коштів.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували щодо клопотання.

Захисник обвинуваченого зазначив, що підозра не відповідає критерію обґрунтованої підозри, зокрема оскільки обумовлена недопустимими доказами, до яких належать протоколи НСРД, які складені неуповноваженими особами.

Також зафіксовані в протоколах НСРД відомості не свідчать про причетність до інкримінованих епізодів розповсюдження наркотичних засобів саме підозрюваного ОСОБА_6 .

Також захисник акцентував увагу на тому, що ризики, на які посилається сторона обвинувачення, зокрема ризик приховування чи знищення доказів, впливу на свідків, ризик вчинення інших кримінальних правопорушень тощо є непідтвердженими належними та допустимими доказами, а також є абстрактними.

Зазначив, що ОСОБА_6 не притягався раніше до кримінальної відповідальності та будь-яких ознак наявності в нього наміру вчиняти інші кримінальні правопорушення немає. Щодо ризику перешкоджати досудовому розслідуванню шляхом знищення предметів та документів, які були предметами злочинів та місце знаходження яких на даний час не встановлено, та які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, захисник акцентував увагу, що на даний момент обшуки в межах кримінального провадження проведено та відсутні відомості про наявність інших речей та документів, що підлягають вилученню органом досудового розслідування. Щодо ризику впливу на свідка ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_10 , то перший із них є залегендованим свідком, і підозрюваний ОСОБА_6 не володіє його дійсними анкетними даними, а підозрюваному ОСОБА_10 вже обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, що виключає можливість незаконного впливу на них.

Запобігання зазначеним стороною обвинувачення ризикам можна досягти шляхом застосування менш тяжких запобіжних заходів, зокрема домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, або застави в розмір двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника, додатково зазначив суду про факти впливу на нього шляхом погроз йому та членам його родини з боку осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень щодо незаконного обігу наркотичних засобів.

Заслухавши позиції учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, у судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП в Чернігівській області розслідується кримінальне провадження №0000391 від 01.11.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України.

07.08.2024 року о 08 год. 30 хв. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: у незаконному придбанні з метою збуту, зберіганні з метою збуту, пересиланні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), у великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб; у незаконному придбанні з метою збуту, зберіганні з метою збуту, пересиланні з метою збуту та збуті особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб; у незаконному придбанні з метою збуту, зберіганні з метою збуту, пересиланні з метою збуту та збуті особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), у великих розмірах, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.

07.08.2024 о 08 год. 52 хв. ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 615 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано (для даної стадії досудового розслідування) підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, та підозра підтверджується зібраними у справі доказами: протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій накладення арешту на кореспонденцію, огляд і виїмка кореспонденції, спостереження за особою, річчю або місцем, контроль за вчиненням злочину, протоколом дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів, висновками експертів, протоколами огляду місця події, протоколом допиту свідка, протоколом огляду речей та документів, протоколом обшуку.

У ході судового розгляду клопотання стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи можливість призначення реального покарання у разі визнання винним, він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення;

- перебуваючи на волі, може знищити, сховати або спотворити предмети та документи, які були предметами злочинів та місце знаходження яких на даний час не встановлено, та які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження;

- перебуваючи на волі, матиме можливість впливу на свідка у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , а також інших підозрюваних ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 ;

- іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню шляхом створення штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками злочинів, до дачі завідомо неправдивих показань на підтвердження висунутих захисних версій;

- вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про наявність в підозрюваного джерела прибутку, у зв`язку з чим, перебуваючи на волі, може продовжити вчиняти дистанційний безконтактний збут психотропних речовин з використанням служб кур`єрської доставки.

Також слідчим суддею враховано відсутність медичних протипоказань для тримання ОСОБА_6 під вартою.

При цьому слідчий суддя відхиляє твердження сторони захисту про недопустимість окремих доказів протоколів НСРД, з огляду на їх складення неуповноваженими працівниками СБУ, оскільки на даній стадії кримінального провадження матеріали НСРД не можуть бути розсекречені та в повному обсязі надані на ознайомлення стороні захисту, і відповідні твердження на даному етапі не можуть бути покладені в основу висновку про недопустимість таких доказів.

Щодо посилань сторони захисту на відсутність ризиків приховування, знищення чин спотворення речей та документів, що мають значення у кримінальному провадженні, а так само на відсутність ризику впливу на свідків та інших підозрюваних, слідчий суддя доходить висновку про відхилення таких аргументів з огляду на те, що станом на даний момент досудове розслідування не закінчено, повний обсяг слідчих дій не проведено, і ризик незаконного впливу на свідків чи інших обвинувачених, а також знищення чи приховування речей та документів, є об`єктивним та не спростовується наведеними аргументами.

Ураховуючи зазначені обставини, а також тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у інкримінованому діянні, вік та стан його здоров`я, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вказані обставини є наявними і достатніми для цього.

Стороною захисту не надано даних про наявність підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання зазначеним ризикам та досягнення дієвості цього кримінального провадження.

Щодо наведених підозрюваним відомостей про факти незаконного впливу на нього зі сторони осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень, то такі відомості, на даний момент, не підтверджуються доказами. Зокрема, стороною захисту не надано доказів звернення підозрюваного до правоохоронних органів із заявами щодо такого впливу до або після його затримання. Однак, такі доводи підозрюваного підлягатимуть перевірці у ході подальшого здійснення досудового розслідування.

Суд відхиляє доводи сторони захисту про необхідність обрання більш м`якого запобіжного заходу беручи до уваги наявність в підозрюваного неповнолітніх дітей на утриманні з огляду на відсутність у матеріалах справи доказів такого перебування дітей на утриманні саме у підозрюваного, а так само із огляду на відсутність доказів фінансової спроможності підозрюваного здійснювати таке утримання за рахунок законних джерел отримання доходів.

Також суд відхиляє аргументи сторони захисту щодо можливості обрання більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту з огляду на те, що обставини кримінальних правопорушень, у вчинені яких підозрюється ОСОБА_6 , свідчать про можливе вчинення кримінальних правопорушень дистанційно за місцем проживання підозрюваного.

За таких умов застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, на переконання суду, не може запобігти, зокрема, такому передбаченому статтею 177 КПК України ризику, як вчинення іншого кримінального правопорушення.

Отже, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

При цьому слідчий суддя зазначає, що в межах розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу судом оцінюється ступінь обґрунтованості підозри виключно для даної стадії кримінального провадження та виключно в аспекті наявності підстав для застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу не вирішує питання про винуватість або невинуватість особи. Згідно з положеннями статті 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину.

Водночас норма ч. 5 ст. 182 КПК України надає можливість у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відповідно.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини неодноразово висловлювалася думка про те, що розмір застави повинен встановлюватися головною мірою з урахуванням особи підсудного, належної йому власності, його стосунків з поручителями, іншими словами - з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі (Неймайстер проти Австрії, рішення від 27.06.1968 р.; Гафа проти Мальти, рішення від 22.05.2018).

13 січня 2022 року Європейський Суд ухвалив рішення в справі «Істоміна проти України» (Istomina V. Ukraine, заява № 23312/15), у якому зазначив, що застава має на меті передусім забезпечення явки особи на судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватись залежно від особи, про яку йде мова, із урахуванням його/її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави.

Положення КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: (1) обставини кримінального правопорушення; (2) особливий характер справи; (3) майновий стан; (4) його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; (5) масштаб його фінансових операцій; (6) даних про особу; (7) встановлені ризики, передбачених статтею 177 КПК України; (8) «середовище»; (9) помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин; (10) шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

Виходячи з наведених норм, беручи до уваги мотиви кримінальних правопорушень, тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_6 , суспільну небезпеку вчиненого злочину, кількість епізодів, враховуючи обставини інкримінованих кримінальних правопорушень, зокрема отримані результати негласних слідчих (розшукових) дій, активне використання засобів електронного зв`язку, месенджерів, приватних операторів поштових послуг, методів конспірації анкетних даних (зокрема електронної), активне використання дистанційного збуту психотропних речовин (так званих «закладок»), специфічне фасування вилучених психотропних речовин, що є характерним для систематичного роздрібного збуту таких речовин, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400,00 грн, з тією ж вірогідністю, що вказаний розмір застави зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та буде найбільш домірним заходом на теперішній час, який збалансує інтереси суспільства і держави та інтереси підозрюваного. Застава у вказаному розмірі, на переконання суду, не є завідомо непомірною для підозрюваного.

При цьому слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, яка може бути внесена у будь-який момент, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки покладаються на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Керуючись статтями ст.ст. 176-178, 184, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчої задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з дати фактичного затримання о 08 годині 52 хвилин 07 серпня 2024 року до 05 жовтня 2024 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як підозрюваним, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок (одержувач: ТУ ДСА України у Чернігівській області; ; банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ; розрахунковий рахунок UA0005960).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення негайно звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, прокурора та суду за викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому ОСОБА_6 проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування зі свідком у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та підозрюваними у провадженні ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання слідчому, у провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити термін дії зазначених обов`язків до 05 жовтня 2024 року включно.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`являвся за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено 12.08.2024 о 09.30 год.

Слідчий cуддя ОСОБА_1