Справа № 487/7568/24
Провадження № 1-кс/487/4762/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2024 м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001344 від 29.08.2024 за ч. 4 ст. 152 КК України про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001344 від 29.08.2024 за ч. 4 ст. 152 КК України звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в якому просив накласти арешт на вилучене в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон марки «Редмі 8» з сім картою мобільного оператора «Водафон» № НОМЕР_1 , який упаковано до паперового конверту; зв`язку ключів, яку упаковано до сейф пакету №WAR1119669; визначити місцем зберігання вилученого майна кімнату зберігання речових доказів Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що в провадженні слідчого відділу Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001344 від 29.08.2024 за ч. 4 ст. 152 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 29.08.2024 року до Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява від ОСОБА_5 , в якій він просив вжити заходів до ОСОБА_4 , який в період часу з липня по серпень 2024 року 4 рази (в різний період) зґвалтував його малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

30.08.2024 року в порядку ст. 615 КПК України ОСОБА_4 було затримано та в ході особистого обшуку при затриманні у останнього було виявлено та вилучено зазначене у клопотанні майно.

Посилаючись на те, що вилученні речі зберегли на собі сліди вчинення злочину та будуть використані як речові докази, виникла необхідність у накладенні арешту на ці речі.

В судовому засіданні прокурор не був присутнім, надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу (ч. 3 ст. 208 КПК України).

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно зі ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 173 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001344 від 29.08.2024 за ч. 4 ст. 152 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 29.08.2024 року до Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява від ОСОБА_5 , в якій він просив вжити заходів до ОСОБА_4 , який в період часу з липня по серпень 2024 року 4 рази (в різний період) зґвалтував його малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 30.08.2024 року слідує, що ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 615 КПК України. Крім того, слідчим здійснено особистий обшук затриманого ОСОБА_4 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Редмі 8» з сім картою мобільного оператора «Водафон» № НОМЕР_1 , який упаковано до паперового конверту; зв`язку ключів, яку упаковано до сейф пакету №WAR1119669.

Вилучені в ході особистого обшуку у затриманого ОСОБА_4 речі визнанні у кримінальному провадженні речовими доказами, про що начальником відділення СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 винесено постанову від 30.08.2024.

За вимогами ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи встановленні досудовим розслідуванням обставини, слідчий суддя вважає, що вилученні під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 речі можуть бути використані як речові докази у кримінальному провадженні, підлягають подальшому огляду.

А за такого, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено відповідність вилученого майна критеріям, визначенні статтею 98 КПК України.

Також доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення збереження його як речового доказу та виконання завдань кримінального провадження.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна.

Не підлягає також задоволенню клопотання в частині визначення місця зберігання вилученого майна, оскільки суд розглядає лише клопотання про арешт майна, а питання, пов`язанні зі зберіганням речових доказів врегульовані Постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України».

Керуючись ст.ст. 168, 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучене в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон марки «Редмі 8» з сім картою мобільного оператора «Водафон» № НОМЕР_1 , який упаковано до паперового конверту; зв`язку ключів, яку упаковано до сейф пакету №WAR1119669.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1