Провадження №: 1-кс/755/3062/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" вересня 2024 р. м.Київ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000007 та додані до нього матеріали, -

В С Т А Н О В И В:

23.09.2024 року до Дніпровського районного суду м.Києва надійшло клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000007.

Відповідно до ст.35 КПК України автоматизованою системою документообігу суду було визначено головуючого - слідчого суддю ОСОБА_1 та передано їй матеріали 23.09.2024 року.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що слідчим відділом Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000007 від 31.01.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.127, ч.4 ст.187, ч.4 ст.189, ч.1 ст.263 КК України.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за попередньою групою осіб разом із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з корисливих мотивів незаконно позбавили волі громадянина Туреччини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , способом, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань.

У зв`язку з вищевикладеним, 21.09.2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

В ході досудового розслідування під час затримання ОСОБА_5 було встановлено, що останній проживає за адресою: АДРЕСА_1 та може зберігати за вказаною адресою інші речові докази, в тому числі речовини та предмети вилучені з обігу.

Відповідно до ч.3 ст. 233 КПК України з метою врятування майна, що має значення для кримінального провадження, 22.09.2024 року старшим слідчим слідчого відділу Дніпровського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_9 було проведено невідкладний обшук квартири АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В ході проведення обшуку було виявлено та вилучено:

- предмет, схожий на пістолет з маркуванням НОМЕР_1 з магазином, який поміщено до спецпакету ЕХРО238592.

22.09.2024 року вказаний предмет постановою слідчого визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, в порядку ст.98 КПК України.

З метою збереження майна, що стало предметом доказування вчиненого злочину, а також з метою подальшого збереження вилучених об`єктів з метою виявлення, вилучення, дослідження, перевірки й оцінюванні слідів злочину та інших речових доказів виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що, на думку прокурора, в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вищеперераховане майно було використане під час вчинення злочину, а також є речовим доказом, прокурор просить клопотання задовольнити.

В судове засідання прокурор не з`явилася, про дату, час та місце розгляду клопотання була належним чином повідомлені, подала до суду заяву, в якій не заперечувала проти розгляду клопотання без її участі, просила задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання був належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до статті 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом було встановлено, що 31.01.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.127, ч.4 ст.187, ч.4 ст.189, ч.1 ст.263 КК України (кримінальне провадження №0000007).

Клопотання подано прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 . У ньому зазначено підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна та конкретизовано майно, що належить арештувати, тобто клопотання оформлене відповідно до вимог ст.171 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучені документи, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч.2 ст.168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч.1 ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів клопотання вбачається, що 22.09.2024 року старшим слідчим слідчого відділу Дніпровського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_9 було проведено невідкладний обшук квартири АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході проведення якого було виявлено та вилучено предмет, схожий на пістолет з маркуванням НОМЕР_1 з магазином, який поміщено до спецпакету ЕХРО238592.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м.Києва від 23.09.2024 року було надано дозвіл на проведення данного обшуку.

Постановою слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_10 від 22.09.2024 року вказаний вище предмет визнано речовим доказом.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що існують підстави, визначені у ч.2 ст.170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на зазначене вище майно з метою збереження речових доказів та зазначені комп`ютерні системи та мобільні термінали систем зв`язку могли бути засобом або знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, з урахуванням принципу розумності та співрозмірності, слідчий суддя приходить до переконання, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення або втрати майна, зазначеного у клопотанні прокурора, що визнано речовим доказом, чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Керуючись ст.ст.98, 167, 170-175, 309, 372, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000007 - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку квартири АДРЕСА_2 , а саме на:

- предмет, схожий на пістолет з маркуванням НОМЕР_1 з магазином, який поміщено до спецпакету НОМЕР_2 .

Копію ухвали направити для відома власнику майна та прокурору.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду

м.Києва ОСОБА_1