Провадження №: 1-кс/755/2579/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" липня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002633 від 25.07.2024 року, про арешт майна,

за участю:

слідчого ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002633 від 25.07.2024 року, про арешт майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про те, що невстановлена особа чоловічої статі вчинила дії сексуального характеру відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_6 .

Допитана потерпіла ОСОБА_6 показала, що до вчинення сексуальних дій відносно неї причетний ОСОБА_7 , який користується автомобілем марки «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_1 , фіолетового кольору, на якому він привозив неповнолітню потерпілу до місця вчинення кримінального правопорушення.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , автомобіль марки «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , фіолетового кольору, належить ОСОБА_4 , але фактично ним користується ОСОБА_7 .

25.07.2024 року старшим слідчим слідчого відділу Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 у період часу з 19 год. 16 хв. по 19 год. 58 хв. 25.07.2024 року було проведено невідкладний обшук автомобіля марки «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , фіолетового кольору, за участі підозрюваного ОСОБА_7 , захисника та двох понятих, за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено та вилучено, зокрема, автомобіль марки «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , фіолетового кольору з ключем, який 25.07.2024 року визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 30.07.2024 року було надано дозвіл слідчому на проведення вказаного невідкладного обшуку.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити, накласти арешт на вказане майно з метою збереження речових доказів.

Власник майна ОСОБА_4 заперечила щодо задоволення вказаного клопотання.

Вислухавши доводи учасників судового розгляду, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, ч. 10 ст. 170 КПК України, зазначає, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання слідчого про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що мав місце факт вчинення кримінального правопорушення, та про необхідність накладення арешту на майно на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права, а також з метою збереження речових доказів, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання, накласти арешт на зазначене майно, шляхом заборони розпорядження та користування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 131, 170-175, 309 КПК України, -

у х в а л и в:

Клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Mazda 3», державний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , фіолетового кольору з ключем, із забороною розпорядження та користування.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголосити 01.08.2024 року о 17 годині 15 хвилин.

Слідчий суддя: