Провадження № 1-кс/201/4266/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська клопотання слідчого слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління СБ України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0002481 від 09.08.2024 про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в АДРЕСА_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України,

У судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),

слідчий ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції),

підозрювана ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління СБ України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0002481 від 09.08.2024 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002481 від 09.08.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.08.2024 о 07 год. 52 хв., громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, з особистих мотивів, в умовах воєнного стану, знаходячись на території смт. Нью-Йорк Донецької області (більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено), використовуючи власний мобільний телефон марки «Vivo», моделі «vivo 1820», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , за допомогою встановленого додаткового програмного забезпечення використовуючи акаунт месенджеру «WhatsApp», зареєстрований за номером мобільного зв`язку НОМЕР_3 під ім`ям профілю « ОСОБА_8 », під час листування із раніше знайомою ОСОБА_9 шляхом запису та направлення голосових повідомлень на аккаунт « ОСОБА_10 », зареєстрованого за російським номером мобільного зв`язку НОМЕР_4 поширила відомості про місцезнаходження військовослужбовців Збройних Сил України.

Вказана інформація про місця розташування особового складу та техніки ЗСУ та інших воєнізованих підрозділів України, не була розміщена у відкритому доступі Генеральним штабом ЗС України, Міністерством оборони України, Головним Управлінням розвідки Міністерства оборони України на офіційних сторінках, інших медіа-ресурсах або ЗМІ, дозвіл на її поширення не надавався.

Поширення вказаної інформації може наносити шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, підриває стан боєготовності військових формувань України, несе загрозу життю та здоров`ю їх військовослужбовців та використовується в проведення підривної діяльності проти України.

Вказана інформація про місця розташування особового складу та техніки ЗСУ та інших воєнізованих підрозділів України, не була розміщена у відкритому доступі Генеральним штабом ЗС України, Міністерством оборони України, Головним Управлінням розвідки Міністерства оборони України на офіційних сторінках, інших медіа-ресурсах або ЗМІ, дозвіл на її поширення не надавався.

09.08.2024 ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК на підставі п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

Відносно ОСОБА_5 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.08.2024 (справа № 201/9823/24) підозрюваній ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 07.10.2024 без визначення суми застави.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом затримання громадянки ОСОБА_5 від 09.08.2024

- протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_5 від 10.08.2024;

- протоколом огляду речового доказу від 10.08.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 09.08.2024;

- матеріалами, зібраними оперативним підрозділом, які згідно ст. 99 КПК України є документами.

У поданому клопотанні слідчим зазначено, що строк дії ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 12.08.2024 про тримання під вартою ОСОБА_5 спливає 07.10.2024, втім у вказаний час завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні не вбачається можливим, оскільки склад кримінального правопорушення, за яким проводиться досудове розслідування, згідно з ч. 5 ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за який передбачене основне покарання в вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі, у зв`язку з чим, до неї відповідно до ст. 183 КПК України може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, внаслідок особливої складності кримінального провадження, ще необхідно виконати певний обсяг слідчих та процесуальних дій, а саме:

- отримати та опрацювати висновок комп`ютерно-технічної експертизи;

- з урахуванням отриманого висновку експертизи прийняти рішення щодо, можливої, зміни раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 ;

- з урахуванням отриманого висновку експертизи вирішити питання щодо призначення судової фоноскопічної експертизи;

- провести огляд та аналітику трафіків з`єднання мобільного терміналу, яким користувалась підозрювана під час вчинення нею кримінального правопорушення;

- виконати вимоги ст. 290 КПК України;

- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження на виконання вимог ст. 290 КПК України, підготовка позиції захисту з боку сторони провадження потребує певного часу.

Неможливість виконання вищевказаних слідчих дій обґрунтовується строками проведення судової компьютерно-технічної експертизи, проведення якої вимагає тривалого часу.

Також у поданому клопотанні слідчим зазначено, що на підставі викладеного, при вирішенні питання про наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно враховувати у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному за інкриміноване кримінальне правопорушення, а також наявність ризиків визначених пунктами п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на сьогоднішній день продовжують існувати та не зменшилися.

Так, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується, тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання ОСОБА_5 винною у вчиненні інкримінованого злочину, остання з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке, відповідно до чинного законодавства, пов`язане із позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду шляхом зміни місця свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон або на окуповану територію.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується наступними доводами.

У разі незастосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній буде взмозі знищити (видалити дистанційно з іншого пристрою) відомості листування, сховати або спотворити будь-які предмети та речі, що мають істотне значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Крім того, ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується наступним, а саме тим, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також інших осіб, які на теперішній час ще не надали органу досудового розслідування покази у кримінальному провадженні, однак їм можливо відомі обставини скоєння злочину.

На теперішній час органом досудового слідства не встановлені всі особи, причетні до вчинення цього кримінального правопорушення, а також свідки, показання яких мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що у випадку необрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, створить передумови для продовження спілкування останньої з зазначеними особами, впливу на достовірність показань свідків у даному кримінальному провадженні.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що беручи до уваги обізнаність ОСОБА_5 у формах проведення досудового розслідування та обсяг проведених у кримінальному провадженні слідчих дій, ОСОБА_5 може надати цю інформацію ОСОБА_12 чи співучасникам вчинюваних останньою злочинів, які наразі не встановлені, з метою поглиблення їх конспірації.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 обґрунтовується тим, що підозрювана, залишаючись на волі за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , а саме у прифронтовому населеному пункті та тій частині області, де на теперішній час розміщуються підрозділи Збройних Сил України та інші утворені відповідно до законів України військові формування, у разі не обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дозволить їй продовжити вчиняти протиправну діяльність.

Враховуючи лояльне налаштування ОСОБА_5 до окупаційних військ Російської Федерації, не продовження стосовно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може створити передумови для вчинення нею нового кримінального правопорушення, або продовження вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона підозрюється.

Оскільки ОСОБА_5 до затримання проживала в смт. Нью-Йорк Донецької області, де на теперішній час розміщуються підрозділи Збройних Сил України та інші утворені відповідно до законів України військові формування, у разі не продовження підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дозволить продовжити кримінальне правопорушення.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України під час дії воєнного стану за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, до останнього може бути застосований лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів не обґрунтовується.

Таким чином, з метою можливості отримання та процесуального опрацювання вищевказаних матеріалів, проведення інших слідчих дій, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 необхідно продовжити, а тому, слідчий просить продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянці України, уродженці селища Новгородське, Донецької обл., зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 в межах строку досудового розслідування.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, посилався на викладені в ньому доводи.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення поданого клопотання та просила застосувати щодо неї більш м`який запобіжний захід.

Захисник у судовому засіданні підтримав думку своєї підзахисної.

Вислухавши думку учасників, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до таких висновків.

Розглядом клопотання встановлено, що слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002481 від 09.08.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

09.08.2024 ОСОБА_5 затримано на підставі п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

10.08.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

Обґрунтованість врученої ОСОБА_5 підозри повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом затримання громадянки ОСОБА_5 від 09.08.2024; протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_5 від 10.08.2024; протоколом огляду речового доказу від 10.08.2024.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Отже, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, долученими доказами, обґрунтованість підозри щодо вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є підтвердженою.

При цьому, стороною захисту не зазначено обставин та не надано доказів на підтвердження існування таких обставин, які б очевидно та беззаперечно свідчили про непричетність підозрюваної до кримінального правопорушення, у вчиненні якого їй повідомлено про підозру, або вказували на необґрунтованість повідомленої підозри.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.08.2024 (справа №201/9823/24) підозрюваній ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 07.10.2024 без визначення суми застави.

03.10.2024 ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002481 від 09.08.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 09 грудня 2024 року.

Строк дії ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 12.08.2024 про тримання під вартою ОСОБА_5 спливає 07.10.2024, втім у вказаний час завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні не вбачається можливим, оскільки склад кримінального правопорушення, за яким проводиться досудове розслідування, згідно з ч. 5 ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за який передбачене основне покарання в вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі, а для завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні, з урахуванням отриманих матеріалів, необхідно виконати певний обсяг слідчих та процесуальних дій.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий вказує на існування ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України

Як передбачено ст. 177 КПК України, підставою як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

На переконання слідчого судді, підозрювана ОСОБА_5 спроможна:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання ОСОБА_5 винною у вчиненні інкримінованого злочину, остання з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке, відповідно до чинного законодавства, пов`язане із позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду шляхом зміни місця свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон або на тимчасово окуповану територію.

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. В разі не продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрювана, залишаючись на волі за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , а саме у прифронтовому населеному пункті, може продовжити вчиняти протиправну діяльність.

Інші ризики в судовому засіданні доведені не були.

24 лютого 2022 року указом Президента України ОСОБА_13 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, тому необхідно взяти до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, скоєного під час воєнного стану.

Характер та спосіб вчинених дій, специфіка кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 дають підстави вважати, що вона без продовження застосування до неї запобіжного заходу може вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення, чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення у якому підозрюється, а також інші кримінальні правопорушення з метою уникнення кримінальної відповідальності та враховуючи характер дій підозрюваного, які пов`язані з проведенням військової агресії Російської Федерації проти України.

У п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України прямо вказано, що при оцінці відповідних ризиків (перелічених у ч. 1 ст. 177 КПК) слід враховувати й, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною в інкримінованому правопорушенні. Подібна орієнтація законодавців та право застосувачів зустрічається й у міжнародному праві. Так, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Отож, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, вчинений обвинуваченим. Тобто, чим більш сувора санкція передбачена за злочин, поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Отже слідчим суддею встановлено ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може вчинити дії, передбачені п.п. 1,5 частини 1 статті 177 КПК України.

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу суд враховує те, що досудове слідство у строки тримання під вартою підозрюваного завершити неможливо, так як необхідно провести ще ряд слідчих дій, а також суд враховує дані про особу підозрюваної, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, скоєний у воєнний час, а також суд враховує вид та ступінь встановлених ризиків, тяжкість злочину, обстановку в якій вчинено злочин, а саме, воєнний стан, який наразі продовжується.

На виконання вимог частин 3 та 5 ст. 199 КПК України слідчий та прокурор довели, що заявлені раніше при обранні запобіжного заходу ризики не зменшились і є обставини, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали слідчого судді про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням викладених ризиків, які існують, особи підозрюваної, обставин вчинення і суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Тому, суд не вбачає доцільності у зміні раніше застосованого підозрюваній запобіжного заходу та приходить до висновку, що застосування такого запобіжного заходу, з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, на даний час слід продовжити, а тому, суд вважає недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою відносно підозрюваної.

Згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Оскільки інкриміноване підозрюваній кримінальне правопорушення входить до вищевказаного переліку, а також з огляду на обґрунтованість підозри та наявності ризиків, розмір застави слідчий суддя не визначає.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Положеннями ч. 3 ст. 197 КПК України визначено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Тому, оскільки ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002481 від 09.08.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 09 грудня 2024 року, а тому, саме на 60 (шістдесят) днів, в межах строку досудового розслідування, слідчий суддя може продовжити строк дії запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління СБ України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0002481 від 09.08.2024 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, задовольнити.

Продовжити строк дії застосованого підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 01 грудня 2024 року без визначення розміру застави.

У задоволенні клопотання підозрюваної та захисника про застосування підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, більш м`якого запобіжного заходу окрім, тримання під вартою - відмовити.

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали суду складений і оголошений 07.10.2024 року о 10:05 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1