Справа №932/6163/24
Номер провадження №1-кс/932/2113/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні №0002523 від 22.07.2024 за ч.2 ст.307 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

слідчий, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002523 від 22.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, звернувся із клопотанням про тимчасовий доступ до особистого листування та інших записів особистого характеру, які знаходяться у вилученому мобільному телефоні.

Клопотання мотивує тим, що 22.07.2024 вході проведення особистого обшуку ОСОБА_5 були виявлені та вилучені речі та мобільні телефони, а саме:

-мобільний телефон марки «Xiaomi», чорного кольору з сім картою НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , IME2: НОМЕР_3 .

В судове засідання сторони не з`явились, причини неявки не повідомили.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя встановив таке.

У відповідності до абзацу 1 ч.1 ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

У відповідності до ч.1 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

За ч.2 вказаної статті, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено в межах розгляду клопотання про арешт майна, (провадження №1-кс/932/2012/24) на мобільний телефон марки «Xiaomi», чорного кольору, з сім картою НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , IME2: НОМЕР_3 , накладено арешт та з матеріалів клопотання також вбачається, що телефон був оглянут та вилучені з дозволу ОСОБА_5 , що підтверджується заявою від 22.07.2024, а також останнім було надано захисний пароль на вищевказаний телефон.

Відтак телефон є речовим доказом та правомірно зберігається у сторони обвинувачення, такий телефон має значення для досудового розслідування саме через наявну в ньому інформацію.

За вказаних обставин відсутня необхідність отримання ухвали слідчого судді для доступу до телефону.

Правильність наведених висновків підтверджується також висновками постанови Верховного Суду від 09.04.2020 у справі №727/6578/17.

Зокрема Верховний Суд вказав про безпідставність тверджень захисника про те, що під час досудового розслідування було здійснено незаконний (без постанови слідчого судді) доступ до відомостей з електронних інформаційних мереж, який оформлено як протокол огляду предмета телефона.

Верховний Суд зазначив, «що ж стосується інформації, яка була наявна в мобільному телефоні ОСОБА_8, то вона була досліджена шляхом включення телефону та огляду текстових повідомлень, які в ньому знаходились та доступ до яких не був пов`язаний із наданням володільцем відповідного серверу (оператором мобільного зв`язку) доступу до електронних інформаційних систем. В даному випадку орган досудового розслідування провів огляд предмета телефона та оформив його відповідним протоколом, який складений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону».

Окрім того, у клопотанні слідчий фактично одночасно і виступає стороно, яка потребує доступу і стороною у якої знаходиться річ, що не відповідає вимогам глави 15 розділу ІІ КПК України.

За описаних обставин слідчий суддя вважає, що подане клопотання є безпідставним та не підлягає до задоволення.

Керуючись вимогами ст. 2, 7, 36, 37, 39, 40, 131, 132, 170-172 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у задоволенні клопотання.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1