Провадження № 1-кп/127/721/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_8 ,

провівши підготовче судове засідання в приміщенні суду у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, відомості про які внесено 15 червня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000872,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області 01.08.2024 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, затверджений 30.07.2024 року прокурором Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 .

Одночасно з обвинувальним актом на адресу суду направлено угоду про визнання винуватості, укладену 30.07.2024 року між прокурором Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 з одного боку та ОСОБА_4 з іншого та ухвалити вирок, яким визначити узгоджене сторонами покарання. Вказав, що обвинувачений свою визнав у вчиненні кримінальних правопорушень визнав, відшкодував потерпілому шкоду у повному обсязі, потерпілий жодних претензій до обвинуваченого не має, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, активно сприяв досудовому розслідування.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 з одного боку та ОСОБА_4 з іншого та ухвалити вирок, яким визначити узгоджене сторонами покарання. Крім того, зазначив, що вказана угода укладена добровільно, він розуміє всі правові наслідки укладення угоди про визнання винуватості та згоден виконати всі покладені на нього угодою зобов`язання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просив затвердити вищевказану угоду та призначити узгоджене сторонами покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 повідомив, що він дійсно надав згоду на укладення вказаної угоди та просив її затвердити.

Представник потерпілого просив суд затвердити вищевказану угоди та призначити узгоджене сторонами покарання.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого та представника потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 КПК України.

Зі змісту ч. 1 ст. 472 КПК України вбачається, що в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Частиною 7 статті 474 КПК України передбачено, що суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2)умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3)умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4)існують обґрунтовані підстави вважати,що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5)очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Пунктом 2 вказаної угоди ОСОБА_4 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі повідомленої йому підозри у судовому провадженні.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень. Він пояснив, що перебуваючи у відпустці, вирішив відвідати свою доньку, яка проживає у місті Львів. Тоді 15 червня 2024 року ОСОБА_4 заїхав на автозаправну станцію «UPG», розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , щоб заправити автомобіль. Після цього він припаркував автомобіль при виїзді із заправної станції з правого боку, щоб ввести дані в навігатор. У цей момент ззаду до його автомобіля під`їхав евакуатор і почав сигналити. ОСОБА_4 через відчинене вікно показав рукою, щоб евакуатор його об`їхав. Після цього водій евакуатора порівнявся з автомобілем ОСОБА_4 , відчинив пасажирське вікно та почав висловлювати своє обурення, зазначаючи, що ОСОБА_4 порушує Правила дорожнього руху. Між ними виник словесний конфлікт. Перебуваючи в стані нервового збудження, ОСОБА_4 відкрив бардачок, дістав звідти кастет і підійшов до водійських дверей евакуатора. Коли потерпілий відчинив двері, ОСОБА_4 завдав йому кілька ударів кастетом по голові. Після цього обвинувачений викинув кастет на узбіччя та поїхав до Львова. Через деякий час його зупинили працівники поліції, яким він одразу зізнався у скоєному.

ОСОБА_4 також пояснив, що кастет знайшов у Харкові і вирішив залишити його собі. За його словами, він забув про його зберігання в бардачку автомобіля. Крім того, обвинувачений зазначив, що не знав, що кастет є холодною зброєю, оскільки той мав вигляд сувеніра з різноманітною символікою. Щодо мотиву своїх дій ОСОБА_4 повідомив, що причиною інциденту став нервовий зрив.

З показань обвинуваченого в судовому засіданні вбачається, що він вину у вчиненні кримінальних правопорушень не визнає, що свідчить про наявність підстав вважати, що укладення угоди не було усвідомленим. Така позиція обвинуваченого повністю суперечить пункту 2 Угоди, відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі повідомленої йому підозри у судовому провадженні.

Таким чином, беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку про доцільність відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості від 30.07.2024 укладеної між прокурором Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Пунктом 1 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що суд відмовивши у затвердженні угоди має повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування, в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Так, суд звертає увагу, що угода про визнання винуватості від 30.07.2024 року було укладено під час досудового розслідування та направлено до суду разом з обвинувальним актом. У ході підготовчого судового засідання сторони кримінального провадження не висловлювали думку про можливість призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Зважаючи на вказане та те, що суд у підготовчому судовому засіданні суд приймає рішення про відмову у затвердженні угоди про визнання винуватості від 30.07.2024, те, що угоду про примирення, було укладено під час досудового розслідування, учасники не висловлювали думку про можливість призначення обвинувального акту до судового розгляду, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає поверненню прокурору для продовження досудового розслідування, в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України, оскільки законні підстави для продовження підготовчого судового засідання відсутні.

З урахуванням вимог ст. 314 КПК України суд не вправі приймати рішення про призначення обвинувального акту до судового розгляду, оскільки вказане буде порушенням вимог п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Щодо оскарження ухвали суду.

Статтею 392 КПК України визначено перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Серед вказаного переліку зазначено на інші ухвали у випадках, передбачених КПК України та ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Частиною 4 ст. 314 КПК України визначено, що ухвала про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Як вже зазначалось, суд не приймає рішення про повернення обвинувального акту (п. 3 ч. 3 ст. 314КПК України), а відмовляє в угоді та повертає кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України на підставі п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Статтею 314 КПК України можливість оскарження ухвали суду з прийняттям рішення, передбаченого п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України не передбачено.

Вказане свідчить, що ухвала суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369-372, 468-474 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В затверджені угоди про визнання винуватості укладеної між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 від 30.07.2024 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 15.06.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000872 відмовити.

На підставі п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України в зв`язку із прийняттям рішення про відмову в затвердженні угоди повернути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, відомості про які внесено 15 червня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000872 прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя :