Справа № 461/1893/24
Провадження № 1-кс/461/5086/24
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

23.08.2024 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

в с т а н о в и в :

старший слідчий в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Львівській області майор поліції ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням у кримінальному провадженні №0000191, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, погодженим прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань № 19», із можливістю внесення застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що 15.08.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. З урахуванням викладених ризиків та особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , сторона обвинувачення приходить до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваноїї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в силі.

Прокурор у судовому засіданні подане клопотання підтримала, просила таке задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечив щодо клопотання, вважає, що органом досудового розслідування не доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000191 від 15 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше лютого 2024 року, під час зустрічі ОСОБА_6 дізнався від ОСОБА_7 про можливість сприяння в незаконному переправленні осіб через державний кордон України чоловікам призовного віку під час дії воєнного стану за грошову винагороду.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні із 05.30 год. 24.02.2022 введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався у встановленому законом порядку та триває до теперішнього часу.

В свою чергу, ОСОБА_6 довів до відома ОСОБА_8 отриману від ОСОБА_9 інформацію щодо можливості перетину державного кордону України.

Так як ОСОБА_8 мав на меті перетнути державний кордон у власних потребах на нетривалий період часу, ОСОБА_6 , за попередньою домовленістю з ОСОБА_9 , зустрілись 22.02.2024 близько 13.00 год. в приміщенні кафе «Rat Cafe», що в АДРЕСА_1 . Під час вказаної зустрічі, де ОСОБА_9 був разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , в ході розмови ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою в групі з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , маючи умисел на сприяння у незаконному переправленні особи через державний кордон України, переслідуючи мету незаконного збагачення, достовірно знаючи, що в умовах воєнного стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та усвідомлюючи, що у ОСОБА_8 відсутні законні підстави для виїзду за межі території України в умовах воєнного стану, а наявність в нього посвідчення волонтера надасть йому право безперешкодного виїзду за межі України, запропонували ОСОБА_8 виготовити посвідчення волонтера за грошову винагороду в сумі 13 400 доларів США.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, ОСОБА_9 , за попередньою змовою в групі з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , з метою приховання своєї злочинної діяльності, зменшення ризику викриття їх протиправної діяльності та мінімізації контакту з ОСОБА_8 , залучили ОСОБА_6 як посередника в спілкуванні між ними та ОСОБА_8 , а також як особу через яку ОСОБА_8 в подальшому передасть заявлену ними грошову винагороду.

В свою чергу ОСОБА_8 погодився на висунуті ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_4 умови.

В подальшому, ОСОБА_9 , за попередньою змовою в групі з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на сприяння в незаконному переправленні ОСОБА_8 через державний кордон України, 29.02.2024 в ході телефонної розмови з ОСОБА_6 , вказав про необхідність передачі ОСОБА_8 частини грошової винагороди в якості завдатку в сумі 2 400 доларів США.

Діючи відповідно до вимог ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , згідно попередньої домовленості, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , зустрілись з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , 07.03.2024 близько 13.30 год. в приміщенні ресторану «Сенатор», що по АДРЕСА_1 .

В подальшому, за результатами вказаної зустрічі, 07.03.2024 близько 14.15 год. ОСОБА_6 , діючи в інтересах ОСОБА_8 , на вимогу ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , перебуваючи біля ресторану «Сенатор», передав ОСОБА_10 першу частину грошової винагороди в якості завдатку в сумі 2 400 доларів США (що в перерахунку на національну валюту відповідно до офіційного валютного курсу НБУ на 07.03.2024 становило 91 839, 36 грн.), після чого протиправна діяльність ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_4 була припинена.

Викладені обставини свідчать про наявність достатніх доказів для повідомлення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Залужани Самбірського району Львівської області, громадянину України, за національністю українцю, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому 31.03.2022 Трускавецьким міським судом Львівської області за ч. 4 ст. 296 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки із звільненням від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки та 30.06.2022 Дрогобицьким міським судом Львівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки із звільненням від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки 6 місяців,

про підозру в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України шляхом усунення перешкод, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

15.08.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: показаннями свідків; протоколом ідентифікації та огляду грошових коштів; протоколами про хід проведення негласних слідчих (розшукових) дій; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; речовими доказами, а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому кримінальному провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З огляду наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, оцінюючи особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до переконання в наявності передбачених ст.177 КПК України ризиків, а саме:

переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки, у разі визнання винуватим, ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років із конфіскацією майна, а тому страх та невідворотність в майбутньому покарання за вчинені ним діяння, може спонукати останнього перебуваючи на волі ухилитися (змінити місце проживання, у т.ч. шляхом виїзду за кордон, тощо) від органів досудового розслідування, суду з метою уникнення покарання;

незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання чи залякування і схилити їх до зміни даних ними показань чи до дачі неправдивих показань, які б виправдовували ОСОБА_4 ;

вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (у тому числі щодо організації незаконного перетину державного кордону України);

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема може негативно впливати на хід досудового розслідування, перешкоджати проведенню слідчих дій, узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, які визнані свідками, давати цим особам поради з врахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.

Разом з цим, відповідно до ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчий суддя, обираючи ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, виходить із змісту засад запобіжного заходу, як процесуального примусу попереджувального характеру, пов`язаного із позбавленням чи обмеженням свобод підозрюваного, обвинуваченого, які за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, застосовуються під час кримінального провадження слідчим суддею з метою забезпечення належної процесуальної поведінки особи.

Застосування запобіжного заходу з будь-якою іншою метою, з метою добитися показань стосовної причетності до кримінального правопорушення, тощо є неприпустими. Застосування будь-якого запобіжного заходу у жодному разі не повинно залежати від того, визнає підозрюваний, обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення чи не визнає.

З врахуванням наведених обставин, даних підозрюваного, який має постійне місце проживання, характеризується позитивно, офіційно працевлаштований, має на утриманні матір, з урахуванням наведених ризиків, слідчий суддя приходить висновку, що мета застосування запобіжного заходу буде досягнута шляхом застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем проживання останнього, терміном на два місяці, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, й це буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігатиме спробам вчинення дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-178, 181, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_2 , з 22:00 години по 07:00 години наступної доби, в межах строку досудового розслідування, тобто до 08.09.2024 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду із встановленою періодичністю;

- не залишати з 22:00 години по 07:00 години наступної доби місце постійного проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися із Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні, в т.ч. з ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та іншими підозрюваними;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що на підставі ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали - до 08.09.2024 року.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1