1Справа № 335/8990/24 1-кс/335/4397/2024
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 жовтня 2024 року м. Запоріжжя
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий в ОВС слідчого управління ГУНП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 01.06.2023 до слідчого управління ГУНП в Запорізькій області надійшла інформація з УСР в Запорізькій області ДСР НПУ про те, що група невстановлених осіб на території м. Запоріжжя, Запорізької та Дніпропетровської областей займаються незаконним виготовленням, придбанням, зберіганням, перевезенням з метою збуту, а також незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин, обіг яких заборонено та обмежено відповідно до Постанови КМУ від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів».
В ході проведення слідчих (розшукових) дій отримано інформацію, що до вказаних злочинів причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
09.10.2024 за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 було проведено обшук, в ході якого було виявлено та вилучено:
- зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору;
- банківська картка ІНФОРМАЦІЯ_2 без номеру;
- банківська картка ПриватБанк № НОМЕР_1 ;
- троє електронних вагів Pocket Scale;
- набій іноземного виробництва з маркуванням PAC223REM;
- набій до автоматичної зброї калібру 5.45мм.;
10.10.2024 винесено постанову про визнання вказаних предметів речовими доказами у кримінальному провадженні.
Слідчий вказує, що вилучені предмети мають доказове значення у кримінальному провадженні: вилучені мобільні телефони використовувались для передання інформації та спілкування з іншими членами злочинної групи, у них може зберігатися інформація про вчинені злочини, інших причетних до злочину осіб. За вилученими банківськими картками орган досудового розслідування планує отримати рух грошових коштів, з метою встановлення факту отримання грошових коштів за вчинення протиправної діяльності. Електронні ваги використовувалися для зважування наркотичних засобів та психотропних речовин перед фасуванням. Зіп-пакет з речовиною та предмети, схожі на набої є вірогідно предметами, забороненими у цивільному обігу та під час досудового розслідування за ними буде призначено ряд судових експертиз.
Слідчий клопотання підтримує, просить його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 щодо клопотання не заперечують.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.
09.10.2024 слідчим на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.09.2024 проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 під час якого було виявлено та вилучено майно, перелік якого зазначено у клопотанні та у протоколі обшуку.
Постановою слідчого від 10.10.2024 року, майно яке було виявлено та вилученоза адресою: АДРЕСА_1 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно вимог ч. 5 ст. 173 КПК України, в ухвалі про арешт майна має бути зазначено: а) перелік майна, яке підлягає арешту; б) підстави застосування арешту; в) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі; г) заборону розпоряджатися або користуватися майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно; д) порядок виконання ухвали.
Внесене клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
З огляду на викладене вказане у клопотанні майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та ч. 2 ст. 167 КПК України, а не накладення арешту може призвести до його відчуження, знищення, псування, крім того необхідне для проведення необхідних експертиз, тому з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, збереження речових доказів, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність достатніх підстав для арешту майна.
Враховуючи правову підставу для арешту майна, а саме необхідність його збереження як речового доказу, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт шляхом заборони користування та розпоряджання ним.
Строки звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна слідчим не пропущені.
При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На підставі викладеного та керуючись статтями 22, 98, 107, 167, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.
Накласти арештз метою збереження речових доказів на майно, яке було вилучено 09.10.2024 за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
- зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору;
- банківська картка Монобанк без номеру;
- банківська картка ПриватБанк № НОМЕР_1 ;
- троє електронних вагів Pocket Scale;
- набій іноземного виробництва з маркуванням PAC223REM;
- набій до автоматичної зброї калібру 5.45мм.;
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Роз`яснити, що у відповідності до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її оголошення; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1