Справа № 203/6123/24
Провадження № 1-кс/0203/3715/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

представника скаржника адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову старшого слідчого в ОВС Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Полтаві, ОСОБА_5 від 17.10.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0003416 від 17.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 372 КК України

ВСТАНОВИВ:

28.10.2024 адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , звернулася до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на постанову старшого слідчого в ОВС Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Полтаві, ОСОБА_5 від 17.10.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0003416 від 17.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 372 КК України.

Подана скарга обґрунтована тим, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та незаконною;

ОСОБА_4 є жертвою сфальсифікованої кримінальної справи, внаслідок чого вже три роки утримується під вартою. В поданій ним заяві про вчинення кримінального правопорушення детально описувалися правопорушення, які були допущені працівниками правоохоронних органів під час слідства, зокрема й те, що у відділі поліції його утримували більше доби, примушували давати показання, чинили різного роду психологічний та моральний тиск. Таким чином, ОСОБА_4 зазнав моральної шкоди, яка мала вияв у сильних душевних стражданнях, та матеріальної шкоди, оскільки тривалий розгляд справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанції несе значні витрати матеріального характеру. З огляду на викладене, існують всі підстави для визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0003416.

У судовому засіданні представник скаржника підтримала заявлену скаргу в повному обсязі, просила скасувати постанову від 17.10.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0003416 від 17.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 372 КК України.

Слідчий до суду не з`явився, надав матеріали кримінального провадження, а також викладену в письмовій формі позицію щодо заявленої скарги, в якій просив у її задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали скарги, а також матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги з огляду на наступне.

Судом встановлено, що від 17.10.2024 у провадженні Третього СВ (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві, перебуває кримінальне провадження № 0003416, відкрите на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.08.2024 (справа №203/4174/24, провадження №1-кс/0203/2408/2024) про зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР за заявою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 за фактом фальсифікації кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та порушенням норм закону суддями Дніпровського апеляційного суду під час розгляду судової справи.

Постановою старшого слідчого в ОВС Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Полтаві, ОСОБА_5 від 17.10.2024 відмовлено у визнанні потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0003416 від 17.10.2024.

Згідно ч.ч.1-5 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Таким чином стаття 55 КПК містить як визначення поняття потерпілого так і порядок виникнення його прав та обов`язків, а також чітко визначає форму та порядок прийняття рішення слідчим про відмову у визнанні потерпілим. Із змісту цієї статті слідує, що права та обов`язки потерпілого виникають у особи: в одному випадку - з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення; в іншому - з моменту подання заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Якщо слідчий не вважає особу потерпілою, то виносить про це вмотивовану постанову в кожному випадку.

Аналіз змісту ч.2 ст. 55 КПК України свідчить про те, що особа вважається потерпілою, коли кримінальне провадження відкрите за її заявою і відносно такої особи було вчинено кримінальне правопорушення, внаслідок якого їй було заподіяно майнову або немайнову шкоду. При цьому для кваліфікації особи як потерпілого зазначені дві обставини мають існувати в сукупності.

З матеріалів справи вбачається, що кримінальне провадження було відкрите за ініціативи заявника на виконання ухвали слідчого судді. У поданому ним повідомленні про вчинення кримінального правопорушення від 24.06.2024 по суті йдеться про обставини сфабрикування справи №206/1887/21, в якій він перебуває в статусі обвинуваченого. Відомостей про заподіяння заявникові майнової або немайнової шкоди, як про це зазначено в поданій скарзі, повідомлення про кримінальне правопорушення від 24.06.2024 не містить.

Доводи представника скаржника про те, що до органу досудового розслідування подавалось клопотання про визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному проваджені 0003416, в якому зазначалось про заподіяну майнову, немайнову шкоду, не підтвердилися, бо в матеріалах кримінального провадження таке клопотання відсутнє.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявленої скарги та скасування оскаржуваної постанови слідчого.

Керуючись ст. ст. 55, 56, 303, 307, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову старшого слідчого в ОВС Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Полтаві, ОСОБА_5 від 17.10.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0003416 від 17.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 372 КК України, залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та проголошений 08.11.2024 о 16.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1