Провадження № 1-кс/344/5264/24
У Х В А Л А

08 серпня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі скаргу на повідомлення про підозру у вчиненні злочину,-

ВСТАНОВИВ:

в скарзі вказано «…У слідчому відділі СУ ГУНП в Івано-Франківській області перебуває кримінальне провадження відомості по якому внесено до ЄРДР № 0000246 від 09.04.2024 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України та п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ч.1 ст. 263 КК України та ч. 2 ст.263 КК України. 10.04.2024 року в порядку ст. 208 КПК України, підозрюваного ОСОБА_5 затримано у підозрі вчинення злочину за ч. 4 ст. 186 КК України. 11.04.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України. 12.04.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну підозри та про нову підозру за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 КК України та п. 12. ч. 2 ст. 115 КК України. 19.06.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну підозри та про нову підозру за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 КК України та п. 12. ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 1 ст.263 КК України, ч. 2 ст.263 КК України. Однак, підозрюваний ОСОБА_5 не погоджується із обставинами, які викладені у повідомлені про підозру від 11.04.2024 року та у повідомлені про зміну підозри та нову підозру від 12.04.2024 року, оскільки вважає, що слідство передбачено, без належних доказів та без обґрунтованої підозри, помилково кваліфікувало його дії саме за ч. 4 ст.187 КК України та п. 12. ч. 2 ст. 115 КК України …».

В судове засіданні адвокат підтримав клопотання з підстав, наведених в ній.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання. ОСОБА_5 змінено підозру, доповнено статтею 263 КК України. Слідчими суддями при обранні запобіжного заходу та апеляційним судом вже надано оцінку обґрунтованості підозри ОСОБА_5 . Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 . протоколами проведення обшуків, протоколами допитами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , протоколом огляду трупа ОСОБА_9 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності. ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , з метою приховування своїх злочинних дій, вирішили вивезли тіло потерпілого до лісового масиву, ОСОБА_5 знімав на мобільний телефон як інші особи закопували труп. Свідок вказав точне місце поховання трупа. ОСОБА_5 разом з іншим підозрюваним проникли у квартиру, шукали речі, але повідомлення про підозру за вказане кримінальне правопорушення, не повідомлено наразі.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частинами 1, 2 статті 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (частина 1 статті 26 КПК України

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.

Отже підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Пунктом 10 частини першої статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, в тому числі повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).

Захисник посилається на те, що повідомлення про підозру від 11.04.2024 року повинен був повідомити, відповідно до ст. 277 КПК України, саме старший слідчий ОСОБА_11 , проте вручив таку підозру слідчий ОСОБА_12 .

Із матеріалів, зокрема з Витягу з ЄРДР вбачається, що підозра вручена уповноваженою особою.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності в особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також, чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, при вирішенні питання про обґрунтованість слід виходити з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Згідно оскаржуваного повідомлення про підозру від 11.04.2024 року, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

12.04.2024 ОСОБА_5 повідомлено про зміну підозри та про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України та п.12 ч.2 ст.115 КК України.

19.06.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну підозри та про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, п.12 ч.2 ст.115 КК України, ч.1 ст.263, ч.2 ст.263 КК України.

Злочин, у якому підозрюється ОСОБА_5 є особливо тяжким злочином, вчинений проти життя та здоров`я особи.

Відповідно до ЄДРСР, ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.04.2024 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк шістдесят днів - до 08 червня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31.07.2024 року продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 28 вересня 2024 року включно (в межах строку досудового розслідування), без визначення розміру застави.

Як встановлено ухвалою слідчого судді причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 . протоколами проведення обшуків, протоколами допитами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , протоколами проведення слідчих експериментів, протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками, протоколом огляду місця події, протоколом огляду трупа ОСОБА_9 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Таким чином, раніше слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, а також при оскарженні в апеляційному порядку ухвали про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 вже була дана оцінка доказам стосовно обґрунтованості підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Непогодження сторони захисту із повідомлення про підозру не визначено процесуальним законом в якості правової підстави для скасування повідомлення про підозру.

Вказані пояснення адвоката підозрюваного за змістом скарги не доводять безпідставність, необґрунтованість повідомлення про підозру та незаконність дій органу досудового розслідування.

За змістом КПК України повідомлення про підозру складається саме органом досудового розслідування з підстав юридичної оцінки фактичних обставин на розсуд органу досудового розслідування, а не за бажанням сторони захисту.

Таким чином, скарга сторони захисту не заснована на правових підставах, що визначені в КПК України для скасування повідомлення про підозру.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

П О С Т А Н О В И В:

в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги, безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1