Справа №: 630/623/24 Провадження №: 1-кс/630/332/24
У Х В А Л А

Іменем України

19 вересня 2024 року м. Люботин

Слідчий суддя Люботинського міського суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

психолога ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області клопотання т.в.о. старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 по кримінальному провадженню № 0000364 від 21 червня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коротич Харківського району Харківської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, студента 2-го курсу Державного навчального закладу «Регіональний центр професійної освіти швейного виробництва та сфери послуг Харківської області», не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

19 вересня 2024 року до суду надійшло клопотання слідчого, погоджене з першим заступником керівника Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно неповнолітнього ОСОБА_4 .

В обґрунтування поданого клопотання слідчий ОСОБА_8 вказав, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, та такого, що спричинило втрату органу, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, тобто у вчиненні тяжкого злочину.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15 червня 2024 року, в період часу з 17:00 до 17:30, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, у групи неповнолітніх, серед яких був ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з однієї сторони та потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з іншої сторони, поблизу будівлі старого клубу за адресою: АДРЕСА_3 , виник конфлікт на ґрунті малозначного приводу. В цей момент ОСОБА_11 повалив потерпілого ОСОБА_12 , на землю та наніс правою ногою удар в область правого стегна, в результаті чого потерпілий тілесних ушкоджень не отримав.

Після чого ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що ОСОБА_12 , перебуває у стані алкогольного сп`яніння, знаходиться на землі, у зв`язку з чим нездатний в повній мірі (чи взагалі) усвідомлювати характер і значення вчинюваних проти нього дій, чинити опір або уникнути посягання на себе, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, використовуючи фізичну силу, вирішив спричинити потерпілому тілесні ушкодження будь якого ступеню тяжкості.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки у формі спричинення тілесних ушкоджень, бажаючи їх настання, діючи умисно, ОСОБА_4 , підійшовши зі спини до потерпілого ОСОБА_12 , який в той час лежав на землі, та знаходячись у положенні стоячи наніс останньому сім ударів правою ногою, на якій був одягнений кросівок в область тулуба, та один удар в область голови.

Після нанесення вищевказаних ударів, потерпілий ОСОБА_12 , трохи оговтався, та присів на землю, а ОСОБА_4 відійшов від нього. Після чого ОСОБА_4 , продовжуючи свій протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, підійшов ближче до потерпілого ОСОБА_12 , та, знаходячись в положенні стоячи, наніс йому один удар правою ногою, на якій був одягнений кросівок, в ліву бокову поверхню тулуба (в область селезінки).

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 , які виразились у нанесенні тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , останньому спричинено поєднану закриту тупу травму грудної клітки у вигляді перелому 7, 8, 9 ребер зліва та закриту тупу травму живота у вигляді черезкапсульного розриву селезінки, що ускладнилась внутрішньою кровотечею, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 12-14/434-А/24 від 26 червня 2024 року за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя, а також втрати органу (селезінки), відповідно до п. 2.1.1.«а, б», п. 2.1.2, п. 2.1.3.«л, о» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року.

Органом досудового розслідування 19 вересня 2024 року повідомлено ОСОБА_4 про підозру. Обґрунтованість повідомленої підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, що виражається в тому, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років, що з огляду на можливість призначення реального терміну покарання може спонукати його до переховування від органу досудового розслідування та суду шляхом виїзду за кордон України, оскільки підозрюваний навчається онлайн, а його мати не працює; з огляду на характер та обставини вчиненого злочину підозрюваний може здійснювати незаконний вплив на потерпілого та неповнолітніх свідків, молодших від нього, аби своїм авторитетом змусити їх відмовитися від дачі показань або до зміни раніше наданих показань; та підозрюваний, знаходячись на свободі, може вчинити інші тяжкі кримінальні правопорушення, оскільки на сторінці в соціальні мережі «Instagram», були розмішені відеозаписи з іншими злочинними діями, які полягають у нанесенні ним тілесних ушкоджень іншим особам.

Тому для запобігання таким ризикам до підозрюваного слід застосувати лише тримання запобіжний захід як тримання під вартою без визначення застави.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане слідчим клопотання підтримала та просила його задовольнити, виходячи з обставин, викладених у такому клопотанні.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання слідчого з тих підстав, що прокурором не доведено належними доказами існування ризиків, вказаний у клопотанні. Захисник зауважив на тому, що ОСОБА_4 під час допиту в якості підозрюваного свою провину у вчиненому діянні визнав повністю та надав необхідні для розслідування показання, що свідчить про його співпрацю зі слідством та виключає існування ризиків. Також захисник наголосив на тому, що ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, оскільки проживає у великій родині з матір`ю, вітчимом і сестрою та батьками матері, а також здобуває освіту у державному навчальному закладі, що, до речі, виключає можливість його працевлаштування, в тому числі й через неповнолітній вік. Окрім цього захисник ОСОБА_5 вказав й на те, що відеозаписи, на які посилається слідчий у клопотанні, не можна розцінювати як доказ вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки такі відеозаписи не були предметом перевірки з боку правоохоронних органів в межах певного кримінального провадження, а також відсутні звернення інших осіб щодо можливого спричинення їм тілесних ушкоджень саме ОСОБА_4 . У підсумку виступу захисник просив врахувати вік підозрюваного та застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який буде достатнім для досягнення цілей кримінального провадження.

Законний представник підозрюваного ОСОБА_6 підтримала виступ захисника ОСОБА_5 та просила застосувати до її сина запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. ОСОБА_6 запевнила, що її син не буде переховуватися від поліції і суду, перебуватиме вдома і вона та інші члени сім`ї будуть контролювати його поведінку. Вона проживає разом з сином, молодшою донькою і чоловіком в будинку своїх батьків. Її син влітку гуляв з друзями, зустрічався з дівчиною, у них в сім`ї все було добре. Але наприкінці серпня 2024 року син розповів їй, що побив чоловіка і завдав йому тілесних ушкоджень. Розуміючи, що вже не було можливості виправити наслідки такої поведінки, вона все ж таки провела бесіду з сином, аби з`ясувати причини такої поведінки та застерегти від повторення подібного в майбутньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав промову захисника та пояснив, що свою провину у вчиненому визнає повністю та жодним чином не виправдовує свою поведінку. Він зрозумів, що наслідки свого вчинку випрати вже буде неможливо, та в майбутньому намагатиметься виправитися та за можливості компенсувати потерпілому завдану шкоду. ОСОБА_4 пояснив, що він підтримує стосунки з дівчиною на ім`я ОСОБА_13 , яка влітку розповідала, що місцевий мешканець, яким виявився ОСОБА_12 , погрожував їй ножем. Він мав намір захистити дівчину уразі потреби. Коли вони з нею гуляли в компанії інших неповнолітніх друзів, ОСОБА_13 вказала на ОСОБА_12 як на можливого нападника. Він, ОСОБА_4 , зустрівши ОСОБА_12 , вирішив з`ясувати, чому той чіплявся до ОСОБА_13 . Завдаючи ударів ОСОБА_12 , він, ОСОБА_4 , не припускав, що усе закінчиться тяжкими наслідками. Про спричинення ОСОБА_12 тілесних ушкоджень він дізнався від мешканців селища лише коли ОСОБА_12 повернувся з лікарні. Тривалий час він мучився від того, як повівся з потерпілим, але не наважувався зізнатися матері про те, що вчинив. Але врешті він усе розповів матері, і це сталося ще до того, як поліція прийшла до них додому. Також ОСОБА_4 пояснив, що ніхто з дорослих його не підбурював до протиправної поведінки; в сім`ї у нього з матір`ю і вітчимом добрі стосунки; він навчається онлайн, але з початку вересня не відвідував лекції у навчальному закладі через те, що його телефон розбився, а домашній ноутбук за технічним параметрами не придатний для проведення відеодзвінків.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши надані слідчим на обґрунтування клопотання докази, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з витягом з ЄРДР від 19 вересня 2024 року про реєстрацію кримінального провадження № 0000364 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області здійснює досудове розслідування обставин того, що 21 червня 2024 року в період часу з 17-00 год. до 18-00 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись поблизу будівлі старого клубу за адресою: АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин спричинив ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тяжкі тілесні ушкодження, а саме: поєднана закрита тупа травма грудної клітки у вигляді перелому 7, 8, 9 ребер зліва та закрита тупа травма живота у вигляді черезкапсульного розриву селезінки, що ускладнилась внутрішньою кровотечею.

19 вересня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000364 ОСОБА_4 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої неповнолітньому ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Це зокрема:

електронний рапорт за вхід. № 3334 від 20 червня 2024 року про реєстрації повідомлення лікаря зі складу бригади швидкої медичної допомоги про госпіталізацію до закладу охорони здоров`я 20 червня 2024 року гр. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у якого попередньо діагностовано закритий перелам 6-7 ребер зліва, забій лівої нирки; зі слів постраждалого його за п`ять днів до того побили невідомі;

протокол прийняття заяви ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про вчинене кримінальне правопорушення, в якій він вказав, що малолітня особа 15 червня 2024 року приблизно о 17-00 год. поблизу будівлі старого клубу за адресою: АДРЕСА_1 , нанесла йому тілесні ушкодження;

протокол допиту ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якості потерпілого, який повідомив, що він зі своїми знайомими ОСОБА_14 і ОСОБА_15 15 червня 2024 року приблизно о 17-00 год. проходили поряд з будівлею старого клубу на вул. Клубна в с. Коротич, коли до них підійшла група підлітків, серед яких був хлопець, вдягнений у чорну футболку з написом «Jordan», та який почав ображати їх нецензурною лайкою за те, що вони, начебто, погрожувати його дівчині ОСОБА_13 фізичною розправою. Також ОСОБА_12 поясний, що хтось з підлітків повалив його на землю, і до нього підбіг хлопець, вдягнений у чорну футболку з написом «Jordan», і наніс 6-7 ударів правою ногою, вдягненою у кросівок, по тулубу зліва. Після цього він, ОСОБА_12 , підвівся з положення лежачи і сів на землю, і до нього знову підійшов той самий хлопець і вдарив ногою вбік, в область селезінки, що спричинило йому сильний біль. Кілька днів по тому він, ОСОБА_12 , вимушений був викликати швидку медичну допомогу, бо біль у животі з лівого боку не вщухав, і його відвезли до лікарні;

протокол слідчого експерименту від 09 вересня 2024 року, проведеного за участю ОСОБА_12 , під час якого потерпілий підтвердив те, що 15 червня 2024 року приблизно о 17-00 год. поряд з будівлею старого клубу на АДРЕСА_1 між ним та компанією підлітків розпочався конфлікт, який спровокував хлопець, вдягнений у чорну футболку з написом «Jordan», і що саме цей хлопець вдарив його ногою по тулубу з лівого боку 6-7 разів, коли він лежав на землі, а потім вдарив ще 1 раз в область селезінки, коли він сидів на землі, а також ОСОБА_12 продемонстрував механізм нанесення йому ударів по тулубу;

протоколи від 04 вересня 2024 року та від 05 вересня 2024 року огляду відеофайлів, на яких зафіксоване те, що потерпілий ОСОБА_12 перебуває на вулиці в положенні лежачи на землі, а поряд з ним перебуває хлопець, вдягнений у чорну футболку з написом «Jordan» і взутий у кросівки синього кольору, яким виявився ОСОБА_4 , який починає наносити ОСОБА_12 удару правою ногою по тулубу; і невдовзі після цього той самий хлопець наносить потерпілому, коли він сидить на землі, один удар ногою в область селезінки;

висновки судово-медичної експертизи № 12-14/434-А/24 від 26 червня 2024 року, № 12-14/435-А/24 від 11 вересня 2024 року, № 12-14/470-А/24 від 11 вересня 2024 року в яких вказано, що у ОСОБА_12 має місце поєднана закрита тупа травма грудної клітки у вигляді перелому 7, 8, 9 ребер зліва та закрита тупа травма живота у вигляді черезкапсульного розриву селезінки, що ускладнилась внутрішньою кровотечею, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя, а також втрати органу (селезінки); і що механізм утворення цих тілесних ушкоджень не суперечить об`єктивним судово-медичним даним відповідно строку та способу їх заподіяння, на який вказав потерпілий під час слідчого експерименту за його участю, та який відображено на відеозаписах в частині локалізації травматичних впливів, а саме удару взутою у кросівок правою ногою у ліву бокову поверхню тулубу потерпілого, коли той знаходився у сидячому положенні на землі;

протоколи допиту в якості свідків неповнолітніх ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , в яких вони підтвердили те, що усі вони перебували поблизу будівлі старого клубу на АДРЕСА_1 та в їх присутності ОСОБА_4 спровокував конфлікт з ОСОБА_12 і почав наносити останньому удари правою ногою по тулубу і окремо задав одного удару правою ногою, вдягненою у кросівок в лівий бік потерпілому.

Отже, неповнолітній ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом і не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; або до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно зі ст. 492 КПК України, за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом. Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про доцільність застосування до неповнолітнього підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватими у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

В обґрунтування наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчим у клопотанні, а також прокурором у судовому засіданні, зазначено, що підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може вчинити спроби переховуватись від правоохоронних органів та суду, оскільки не працює, лише навчається онлайн і може покинути територію України.

Разом із тим, слідчий суддя вважає недостатнім обґрунтування сторони обвинувачення наявності вказаного ризику.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 після отримання неповної середньої освіти (закінчив 9 класів) продовжив навчання у Державному навчальному закладі «Регіональний центр професійної освіти швейного виробництва та сфери послуг Харківської області», що позбавляє його можливості працевлаштуватися офіційно. Від так слідчий суддя вважає слушними зауваження захисника про те, що відсутність у підозрюваного місця роботи не можна вважати чинником, який спонукатиме його до вчинення спроб ухилитися від кримінальної відповідальності.

Не зважаючи на вік підозрюваного, в якому він має право на виїзд за межі України в умовах воєнного стану, можливість перетину державного кордону обумовлена наявністю у підозрюваного паспорту громадянина України для виїзду за кордон. Натомість факт отримання такого паспорту підозрюваним ОСОБА_4 органом досудового розслідування не підтверджений, в той час як законний представник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечила наявність у її сина такого документу.

Ці обставини, на переконання слідчого судді, лише знижують ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В надані оцінки наявності ризику втечі слідчий суддя бере до увагу характеристику ОСОБА_4 , складену за місцем навчання, в якій він оцінюється як студент з посереднім рівнем знань і неналежним ставленням до навчального процесу, та в якій вказано, що батьки не приділяють уваги до його навчання та не приймають участі в його вихованні. З наданих в судовому засіданні підозрюваним ОСОБА_4 та його законним представником ОСОБА_6 пояснень з`ясовано, що від початку вересня 2024 року ОСОБА_4 участі в навчальному процесі фактично не приймає, а з боку матері не вживались дієві заходи для забезпечення умов здобуття сином професійної освіти за обраною спеціальністю. Це дає підстави для висновку про відсутність дієвого контролю з боку батьків за поведінкою неповнолітнього сина та його розвитком. Наслідком цього, на переконання слідчого судді, є як раз відсутність довірливих відносин між ОСОБА_4 і матір`ю, що й проявилось у приховуванні інформації про вчинення неправомірних дій по відношенню до сторонньої особи і завдання їй тілесних ушкоджень.

Отже, наявність у підозрюваного постійного місця проживання та наявність у нього родини не можна вважати ознакою існування міцних соціальних зв`язків, оскільки проживання ОСОБА_4 в родині за тих взаємовідносин, які з`ясовані під час судового розгляду, не є тим чинником, який здатний запобігти самостійним спробам ОСОБА_4 переховуватися від органу досудового розслідування або суду, тим більше що він реально оцінює можливість призначення йому реальної міри покарання.

Саме від моменту повідомлення про підозру особа притягується до кримінальної відповідальності і отримує інформацію про кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, та його правову кваліфікацію. В свою чергу це дає можливість підозрюваному спрогнозувати негативні для себе наслідки у вигляді певного покарання, яке може бути йому в майбутньому призначене, та його розмір. Від так тяжкість покарання, яке може загрожувати особі, та ймовірний страх, викликаний побоюванням того, що таке покарання доведеться відбувати в умовах ізоляції, підсилює ризик її втечі і переховування від органу досудового розслідування та суду.

Керуючись принципом презумпції невинуватості, наразі не вирішується наперед процесуальна перспектива судового розгляду обвинувачення, яке може бути пред`явлено ОСОБА_4 після завершення досудового розслідування, а лише надається аналіз обґрунтованості повідомленої підозри, суспільної небезпеки злочинного діяння, у вчинення якого підозрюється ОСОБА_4 .

Наведене вище в сукупності вказує на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, - переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Вирішуючи питання щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості впливу підозрюваного на потерпілого та свідків, слідчий суддя вважає його актуальним, оскільки під незаконним впливом розуміється не тільки активний фізичний вплив, погрози тощо, а також прохання, вмовляння, підкуп тощо. З огляду на те, що підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення заснована, серед іншого, на показаннях неповнолітніх свідків, які є знайомими підозрюваного, слідчий суддя вважає, що існує великий ризик незаконного впливу на свідків, які за віком є молодшими від ОСОБА_4 , з метою примушування її до дачі неправдивих показань або зміни раніше наданих показань з метою уникнення відповідальності, адже вирішального значення у встановленні обставин кримінального правопорушення первісно мали та в подальшому під час розгляду обвинувального акту, якщо такий буде складений у відношенні ОСОБА_4 матимуть саме її показання.

Стосовно ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на який посилається слідчий у своєму клопотанні, слідчий суддя вважає, що такий ризик наразі відсутній. Припущення слідчого щодо існування такого ризику засновані на твердженні про наявність у підозрюваного на сторінці в соцмережі «Instagram» відеозаписів, на яких зображені дії по нанесенню тілесних ушкоджень іншим особам. Але, як доречно вказав захисник, таким відеозаписам не була надані кримінально-правова оцінка та вони не були підставою для реєстрації кримінального провадження, в яких підозрюваним визнаний ОСОБА_4 . Тому наразі немає підстав стверджувати, що в минулому ОСОБА_4 були вчинені інші кримінальні правопорушення, за які його притягнуто до кримінальної відповідальності, і що це є свідченням можливого продовження його протиправної поведінки.

До того ж, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого та критична оцінка ним своїх дій по відношенню до потерпілого свідчать не лише про усвідомлення ним негативної сутності вчиненого, але й про розуміння того, які наслідки на нього чекають за вчинені дії. На думку слідчого судді, таке ставлення є додатковим запобіжником виникнення ризику вчинення інших кримінальних правопорушень у найближчому майбутньому.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання щодо заходу, який належить застосувати до ОСОБА_4 , слідчий суддя виходить із того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом згідно ст. 183 КПК України та у даному випадку є занадто суворим по відношенню до підозрюваного з огляду на його вік, а запобігти встановленим у даній справі ризикам цілком можливо шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання.

Одночасно з цим на підозрюваного слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України. Разом з тим, з огляду на закріплені в КПК України процесуальні права для законного представника підозрюваного та механізм взаємодії органу досудового розслідування з неповнолітніми особами (ст.ст. 135, 213, 226, 227, 489 КПК України) саме через законного представника, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на законного представника ОСОБА_6 обов`язок із забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 181, 194, 615 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання т.в.о. старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 по кримінальному провадженню № 0000364 від 21 червня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати у відношенні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строку досудового розслідування на строк до 19 листопада 2024 року включно.

Заборонити неповнолітньому підозрюваному ОСОБА_23 залишати цілодобово житло, в якому він проживає, та яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Зобов`язати законного представника ОСОБА_6 забезпечити виконання неповнолітнім підозрюваним ОСОБА_4 протягом строку дії запобіжного заходу наступних обов`язків:

З`являтися на виклик до органу досудового розслідування, прокурора або суду, а вразі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;

Не відлучатися із смт. Коротич Харківського району Харківської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

Невідкладно повідомляти орган досудового розслідування про зміну місця свого проживання чи навчання;

Утримуватися від спілкування із свідками та іншими учасниками кримінального провадження.

Зобов`язати відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області негайно поставити на облік ОСОБА_9 , як особу, щодо якої застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому ОСОБА_8 .

В іншій частині клопотання в задоволенні відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а підозрюваним у цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддяОСОБА_1