Справа № 736/439/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/679/24
Категорія - ч.1 ст. 162 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі сторін кримінального провадження

захисника - адвоката ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові, одночасно в режимі відеоконференції зі Щорським районним судом Чернігівської області, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000005 від 01 січня 2024 року, за апеляційними скаргами заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 09 квітня 2024 року та ухвалу про виправлення описки від 17 червня 2024 року,

щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, інваліда третьої групи, раніше судимого, останній раз 25 січня 2024 року Корюківським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 70, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_9 засуджений за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України цей вирок ухвалено виконувати самостійно від вироку Корюківського районного суду Чернігівської області від 31 липня 2023 року( справа №736/411/23).

Ухвалою про виправлення описки суд постановив другий абзац резолютивної частини вироку Корюківського районного суду від 09 квітня 2024 року викласти в наступній редакції: «У відповідності до ч. 3 ст. 72 КК України даний вирок виконувати окремо від вироку Корюківського районного суду від 25 січня 2024 року (справа№736/411/23)».

Судом ОСОБА_10 визнаний винуватим у тому, що 19 грудня 2023 року, близько 18 год. 30 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючись мотивами, спрямованими на порушення недоторканності житла, що виражається у незаконному проникненні до нього, усвідомлюючи протиправний та суспільне небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, усупереч вимогам статті З1 Конституції України, яка гарантує недоторканність житла особи, з метою пошуку та вживання продуктів харчуванням без дозволу та відома власник житла ОСОБА_11 , проник через незачинену хвіртку на прибудинкову територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Після чого, шляхом виймання фанери з шибки вікна веранди будинку поряд із входом, відкрив замкнені зсередини на металевий засув вхідні двері до житлового будинку та незаконно проник у середину, де пройшов через веранду та кухню до другої житлової кімнати, де з холодильнику дістав продукти харчування та почав їх вживати, чим у такий спосіб порушив недоторканність житла громадянина та близько 18 години 35 хвилин цього ж дня був виявлений потерпілим ОСОБА_11 .

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити через неправильне застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, ОСОБА_9 засудити за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 гривень та у відповідності до ч. 3 ст. 72 КК України ухвалити вказаний вирок виконувати самостійно від вироку Корюківського районного суду від 25 січня 2024 року.

Аргументує тим, що ОСОБА_9 31 липня 2023 року був засуджений Корюківським районним судом за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

25 січня 2024 року ОСОБА_9 був засуджений за ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Отже, при визначені остаточного покарання за вироком від 25 січня 2024 року судом було враховане покарання за вироком від 31 липня 2023 року за правилами ч. 4 ст. 70 КК України і повторному врахуванню при постановленні оскаржуваного вироку це покарання не підлягало.

Таким чином, місцевим судом помилково, при призначенні остаточного покарання були застосовані положення ч. 3 ст. 72 КК України до покарання, призначеного судом вироком від 31 липня 2023 року.

В апеляційній скарзі на ухвалу суду про виправлення описки прокурор просить її скасувати, як незаконну, вказуючи на те, що своєю ухвалою суд виправив не механічну описку, а по суті змінив постановлене судове рішення, безпідставно скориставшись повноваженнями суду апеляційної інстанції, які передбачені ст.ст. 407, 409, 413 КПК України.

Вказує на те, що при призначенні ОСОБА_9 остаточного покарання суд у вироку від 09 квітня 2024 року допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, у зв`язку з чим прокурором було подана апеляційна скарга.

Після отримання апеляційної скарги прокурора, суд першої інстанції намагався усунути допущене порушення, шляхом винесення ухвали про виправлення описки, при тому, що ні у вступній, ні у мотивувальній частині вироку суду не вказано про те, що 25 січня 2024 року ОСОБА_9 був засуджений Корюківським районним судом.

Крім того, в резолютивній частині, як вироку, так і ухвали про виправлення описки, судом вказаний номер справи, вирок у якій потрібно виконувати самостійно - №736/411/23, в той час, як це номер справи, вирок в якій і був постановлений саме 31 липня 2023 року.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка підтримала доводи апеляційних скарг, захисника, який не заперечував проти доводів апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає апеляційні скарги прокурора задовольнити.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_9 в незаконному проникненні до житла особи, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, зібраним та перевіреним доказам, які в апеляційній скарзі не оспорюються, тому колегією суддів не перевіряються.

Розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції відбувався за правилами ст. 381 КПК України, у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Частиною 1 п. 4 ст. 409 КПК України передбачено, що підставою для зміни судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

За правилами ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, то покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, тобто за сукупністю злочинів.

Частиною 3 ст. 72 КК України передбачено, що основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

За встановленими у кримінальному провадженні обставинами 31 липня 2023 року ОСОБА_9 був засуджений вироком Корюківського районного суду за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі та звільнений від його відбування на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.

25 січня 2024 року ОСОБА_9 був засуджений вироком Корюківського районного суду за ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі та звільнений від його відбування на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік. Визначаючи остаточне покарання за сукупністю злочинів за двома вироками суд поглинув менш суворе покарання, за цим вироком більш суворим за вироком від 31 липня 2023 року.

З оскаржуваного вироку вбачається, що ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення 19 грудня 2023 року, тобто до постановлення останнього вироку від 25 січня 2024 року.

Таким чином, в резолютивній частині вироку суд мав вказати, що на підставі ч. 3 ст. 72 КК України самостійному виконанню підлягає саме вирок від 25 січня 2024 року.

Слушними, на думку колегії суддів, є й доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність ухвали суду про виправлення описки, яка за своїм змістом свідчить про фактичну зміну судового рішення, адже внесені судом виправлення змінюють вирок, а не є виправленням технічної описки.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадженні чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Однією з гарантій забезпечення стабільності судового рішення та законної сили є його незмінність. Суд, який ухвалив рішення, після його проголошення, не має права його змінити або скасувати.

Зміст оскаржуваного вироку дає підстави стверджувати, що на момент його поставлення суд взагалі не був обізнаний про те, що 25 січня 2024 року щодо ОСОБА_9 був постановлений вирок, оскільки в тексі вироку, ні у вступній, ні в мотивувальній його частині про нього не згадується.

Отже, вірним є зауваження прокурора про те, що після отримання апеляційної скарги прокурора на вирок, суд намагався усунути виявлені стороною обвинувачення порушення, постановивши рішення про виправлення описки, що призвело до виникнення ще більших помилок в судовому рішенні, адже, вказавши в ухвалі про те, що окремому виконанню підлягає вирок Корюківського районного суду від 25 січня 2024 року, суд не змінив єдиний унікальний номер кримінального провадження, залишивши його попереднім та який відповідає кримінальному провадженню, в якому вирок був ухвалений вирок від 31 липня 2023 року.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги прокурора підлягають задоволенню в повному обсязі, а вирок суду зміні в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 408, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу від 17 червня 2024 року про виправлення описки в резолютивній частині вироку скасувати.

Вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 09 квітня 2024 року щодо ОСОБА_9 змінити, через неправильне застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 162 КК України залишити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 25 січня 2024 року виконувати самостійно.

У решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4