Справа № 296/7004/24
Вирок

Іменем України

21 серпня 2024 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0002407 від 31.07.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, неодруженого, на утриманні дітей не має, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження (далі Особа 1), 28.06.2024 року близько 22 години 53 хвилини перебували в громадському місці, а саме поблизу будинку АДРЕСА_2 , що неподалік Житомирського кооперативного ринку, де в цей час проходив на зустріч раніше не знайомий їм ОСОБА_4 .

У цей же ж день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_6 та Особа 1 виник спільний злочинний умисел, спрямований на порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, поєднаний з нанесенням тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_6 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, демонструючи зневажливе ставлення до існуючих норм поведінки й моральності в суспільному житті, правил співжиття та взаємної поваги, підійшов до ОСОБА_4 та поводячи себе нахабно та зухвало, безпричинно умисно кулаками правої та лівої рук без попередження, наніс не менше трьох ударів в обличчя ОСОБА_4 , чим спричинив фізичний біль та тілесні ушкодження у вигляді синця та осаднення шкіри на обличчі справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У свою чергу Особа 1, котрий перебував поруч та спостерігав за хуліганськими діями ОСОБА_6 , з метою реалізації спільного з останнім злочинного умислу, спрямованого на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, та з метою демонстрації зневажливого ставлення до існуючих норм поведінки й моральності в суспільному житті, правил співжиття та взаємної поваги, також підійшов до ОСОБА_4 .

У той час, коли ОСОБА_4 почав уходити від Особа 1 та ОСОБА_6 та був повернутий до Особа 1 спиною, останній продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, діючи з особливою зухвалістю, поводячи себе нахабно та зухвало, безпричинно умисно наніс ОСОБА_4 один удар кулаком правої руки в область обличчя справа, внаслідок чого, ОСОБА_4 впав на асфальтне покриття при цьому приклавшись лівою частиною голови та втратив свідомість.

Внаслідок умисних хуліганських дій та злочинної недбалості Особа 1, яка проявилась у тому, що останній не передбачав можливість настання наслідків у вигляді отримання тілесних ушкоджень внаслідок падіння, хоча повинен був і міг їх передбачити, ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді синця та осаднення шкіри на обличчі справа, закритої черепно-мозкової та лицевої травми: забою головного мозку легкого ступеня, лінійного перелому по шву між лівими та тім`яною та лобною кісткою із продовженням на ліву скроневу кістку, травматичного субарахноїдальний крововиливу правої тім`яної частки, перелому кісток спинки носа зі зміщенням, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

ОСОБА_6 обвинувачується у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.

31 липня 2024 року за письмової згоди потерпілого ОСОБА_4 , між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_6 за участю захисника ОСОБА_9 укладено угоду про визнання винуватості.

Захисник у судовому засіданні угоду, укладену між прокурором та його підзахисним підтримав, просив її затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні щиро розкаявся, просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що укладена угода про визнання винуватості відповідає нормам КПК та може бути затверджена судом.

Потерпілий ОСОБА_4 не заперечував проти затвердження угоди, а також пояснив суду, що обвинуваченим йому була відшкодована матеріальна та моральна шкода.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право, зокрема затвердити угоду.

Згідно зі ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України, можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Із запропонованим видом та мірою покарання сторони згодні.

Обвинувачений ОСОБА_6 розуміє, що відповідно до ч. 2 ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження зазначеної угоди про визнання винуватості для сторін є: для прокурора й обвинуваченого обмеження їх права на оскарження вироку.

Сторонам відомо і зрозуміло, що обмеженнями, відповідно до ч. 4 ст. 394 КПК України, є право оскарження вироку суду першої інстанції на підставі даної угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості:

- підозрюваним, його захисником, законним представником виключно з підстав:

- призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди;

- ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання;

- невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомої статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Сторонам відомо і зрозуміло, що обмеженнями, відповідно до ч. 3 ст. 424 КПК України, є право оскарження в касаційному порядку вироку суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судового рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги:

- засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою - сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення засудженому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Обвинувачений ОСОБА_6 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення укладеної угоди.

Сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 діючи добровільно, без примусу та тиску, в повному обсязі та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 сторони враховують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_6 на обліку у лікаря-психіатра і лікаря-нарколога не перебуває, не працює, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України є не тяжким злочином.

Враховуючи особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, позитивно характеризується, є особою молодого віку; пом`якшуючі обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, зокрема щире каяття у вчиненому, співпрацю з органом досудового розслідування у викритті іншої особи, яка причетна до вчинення вказаного кримінального правопорушення, відшкодування потерпілому шкоди, думку потерпілого, суд вважає, що узгоджена міра покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованою та буде відповідати цілям покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Матеріальна шкода відсутня.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Арешт на майно ОСОБА_6 не накладався.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22 год до 06 год, обраний слідчим суддею Богунського районного суду м. Житомира від 04.07.2024 відносно ОСОБА_6 - підлягає скасуванню.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 469, 472, 474-475 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити у кримінальному провадженні №0002407 угоду про визнання винуватості, укладену 31 липня 2024 року між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_9 .

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 03 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком на 01 (один) рік.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід, обраний 04.07.2024 слідчим суддею Богунського районного суду м.Житомира відносно ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту з 22 год до 06 год - скасувати.

Речові докази: DVD-R диски з записами з камер відеоспостереження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира. При цьому вирок може бути оскаржений лише з підстав, визначених ч. 4 ст. 394 КПК.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, направити потерпілому. Захисник має право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1