У Х В А Л А

Іменем України

16 вересня 2024 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача Деснянського УП ГУНП у м. Києві про арешт тимчасово вилученого майна

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , 16 вересня 2024 року подав до суду клопотання про арешт тимчасово вилученого майна.

Обґрунтовуючи клопотання дізнавач зазначає, що в провадженні ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000790 від 15.09.2024 року за ст. 358 ч. 4 КК України.

Відповідно до матеріалів досудового розслідування та витягу з реєстру досудових розслідувань встановлено, що 15.09.2024 року приблизно о 09.15 год. за адресою м. Київ, пр. Броварський, 95, КП «Биківня», працівникам поліції було зупинено автомобіль марки «Toyota Corolla» номерний знак НОМЕР_1 , під час перевірки документів на право керування транспортним засобом ОСОБА_5 , пред`явила бланк посвідчення водія на власне ім`я з явними ознаками підробки.

15.09.2024 року за адресою: м. Київ, пр. Броварський, 95, КП «Биківня» було проведено огляд, в ході якого виявлено та вилучено:

- посвідчення водія НОМЕР_2 , видане 10.12.2023 року ДАІ ГУ-УМВС України в м. Києві, на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , категорії «В»;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , видане ТСЦ 8044 на транспортний засіб «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , 2012 року випуску, власник ОСОБА_5 , адреса АДРЕСА_1 , дата реєстрації 27.10.2018 року та ключ до вказаного транспортного засобу;

- транспортний засіб марки «Toyota» модель «Сorolla», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору.

Постановою дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві від 15.09.2024 року вказані посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ключ та автомобіль визнано речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000790.

В клопотанні дізнавач просить накласти арешт на вказане майно, в обґрунтування клопотання зазначив, що вилучене майно має ознаки речового доказу, є підстави вважати, що воно зберегло на собі сліди злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та необхідні у подальшому для проведення слідчих та інших процесуальних дій, у зв`язку із чим необхідно забезпечити збереження зазначених речових доказів, а тому звертається з даним клопотанням до слідчого судді.

Дізнавач в судовому засіданні не з`явився, надав заяву, в якій просить проводити розгляд клопотання без його участі та просить задовольнити подане клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно розглядається без повідомлення власника майна та інших зацікавлених осіб.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що в провадженні ВД Деснянського УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000790 за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст.358 ч.4 КК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Частиною 2 даної статті передбачено, що повинно бути зазначено у клопотанні про арешт майна.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до п.п.1, 3 ч.2 ст.167 КК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.

Відповідно до витягу з кримінального провадження №0000790 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч. 4 КК України, а саме за фактом використання завідомо підробленого посвідчення водія. Відомості про підроблення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, внесення змін до номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу даний витяг та надані на розгляд слідчого судді матеріали кримінального провадження не містять.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання дізнавача та накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене при проведенні огляду місця події від 15.09.2024 року за адресою: м. Київ, пр. Броварському, 95, КП «Биківня», а саме на посвідчення водія НОМЕР_2 , видане 10.12.2023 року ДАІ ГУ-УМВС України в м. Києві, на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , категорії «В», оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, могло зберегти сліди кримінального правопорушення і може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

В частині накладення арешту на автомобіль марки «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , 2012 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключ до вказаного автомобіля клопотання дізнавача задоволенню не підлягає, оскільки дізнавачем не наведено достатніх підстав вважати, що даний автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключ до нього є предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч. 4 КК України (використання завідомо підробленого документа), зберегли на собі сліди вчинення даного кримінального правопорушення і можуть бути використані як докази, та що потреби досудового розслідування виправдовують застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись: ст.ст.98,131,167,170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 в кримінальному провадженні №0000790 про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити частково.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження, користування на:

- посвідчення водія НОМЕР_2 , видане 10.12.2023 року ДАІ ГУ-УМВС України в м. Києві, на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , категорії «В».

В іншій частині клопотання - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя: