Справа № 598/2445/24
провадження № 1-в/598/312/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2024 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в місті Збаражі клопотання начальника державної установи «Збаразька виправна колонія (№63)» про звільнення від призначеного покарання щодо засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, одруженої, непрацюючої, раніше судимої:

- 30 вересня 2020 року Солом`янським районним судом м.Києва за ч.1, ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;

встановив :

До провадження Збаразького районного суду надійшло клопотання державної установи «Збаразька виправна колонія (№63)» про звільнення від призначеного покарання засудженої ОСОБА_4 у зв`язку з усуненням законом карності діяння, за яке вона була засуджена.

Представник державної установи «Збаразька виправна колонія (№63)» та засуджена ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, однак на адресу суду від них надійшли письмові заяви в яких просять проводити розгляд даного клопотання у їх відсутності, клопотання підтримують.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала заявлене клопотання та просила його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення входячи із наступного.

За даною справою Святошинського районного суду м.Києва за ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Солом`янським районним судом м.Києва від 30 вересня 2020 року та остаточно визначено покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 14 серпня 2023 року.

Початок строку відбування покарання 13 жовтня 2023 року.

Кінець строку відбування покарання 13 грудня 2028 року.

Засуджена на даний час відбуває покарання в ДУ «Збаразька виправна колонія (№63)».

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 КК України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положення ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян, це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи ( у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно з вироком Солом`янського районного суду м.Києва від 30 вересня 2020 року ОСОБА_4 16 грудня 2016 року таємно викрала майно на суму 635,18 грн., 23 грудня 2019 року на суму 572,06 грн., що станом на день крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 1921 грн.).

Згідно з вироком Святошинського районного суду м.Києва від 12 липня 2023 року ОСОБА_4 20 грудня 2022 року таємно викрала майно на загальну суму 528,43 грн., що станом на день крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 2481 грн.).

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2019 року складав 960,50 грн. ( 1921 грн. - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2019 року х на 50%). Тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі 1921 рн..

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2022 року складав 1240,50 грн. (2481 грн. - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022року х на 50%). Тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі 2481 грн..

Отже, на засуджену ОСОБА_4 розповсюджується дія Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, суд приходиться до висновку про наявність законних підстав для задоволення клопотання та звільнення засудженої від покарання у зв`язку з усуненням законом карності діяння, за яке вона була засуджена.

На підставі наведеного та керуючись ст.58 Конституції України, ст.5, ч.2 ст.74 КК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, ст.ст. 369, 372, 537, 539 КПК України, суд

постановив :

Клопотання задовольнити.

Засуджену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від призначеного покарання за вироком Святошинського районного суду м.Києва за ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

На дану ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду складена, підписана і проголошена суддею 17 жовтня 2024 року.

СУДДЯ : ОСОБА_5