ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2402/24 Справа № 205/9045/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2023 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

якою відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати як незаконну, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання його захисника та звільнити його умовно достроково від відбування покарання на невідбутий строк покарання.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що суд першої інстанції не здійснив повного та всебічного вивчення даних про його особу.

Так, суд безпідставно не врахував того, що з часу застосування до нього 36 стягнень минуло більше 6 місяців, що відповідно до п.14 ст.134 КВК України є правовою підставою вважати його таким, що не має стягнення, оскільки протягом цих 6 місяців з дня відбуття стягнення він не був підданий новому стягненню.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 .

Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, засуджений ОСОБА_8 своєю поведінкою не довів свого виправлення, оскільки засуджений, маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення умисних злочинів, вчинив ряд нових умисних тяжких і особливо тяжких злочинів, за які на цей час і відбуває покарання, за місцем відбування покарання характеризується негативно, не працевлаштований з незалежних від нього причин, мав 36 стягнень і 2 заохочення. Крім того, судом також враховано значний строк невідбутого засудженим покарання.

Заслухавши доповідь судді, засудженого та його захисника, які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.

Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.

Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Розглядаючи клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 , суд повно і всебічно вивчив дані про особу засудженого та дійшов вмотивованого висновку про відмову у застосуванні щодо засудженого умовно-дострокового звільнення від відбуття призначеного покарання, пославшись на те, що засуджений не довів свого виправлення.

Застосування положень ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом суду.

Так, згідно із характеристикою від 09.09.2024 року, яка була надана на запит Дніпровського апеляційного суду, засуджений ОСОБА_8 за час його перебування: - з 26.04.2014 року в Дніпропетровському СІЗО характеризувався негативно, мав 6 стягнень, заохочень не мав; - з 17.01.2016 року в Рівненському СІЗО характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав; - з 19.01.2016 року в ДУ Городищенська виправна колонія № 96 характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав; - з 03.03.2016 року в Дніпропетровському СІЗО характеризувався негативно, мав 8 стягнень, заохочень не мав; - з 17.04.2016 року в ДУ Городищенська виправна колонія № 96 характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав; - з 25.05.2016 року в Київському СІЗО характеризувався негативно, мав 1 стягнення, заохочень не мав; - з 17.09.2016 року в ДУ Городищенська виправна колонія № 96 характеризувався негативно, мав 21 стягнення, заохочень не мав. За час його перебування в ДУ Дніпровська виправна колонія №89 з 11.05.2022 року характеризується негативно, має 1 стягнення та 2 заохочення, не працевлаштований, у зв`язку з відсутністю в секторі максимального рівня безпеки такої можливості. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, та у самодіяльних організаціях не бере, у зв`язку з відбуванням покарання в приміщенні камерного типу. Бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу Фізкультура і спорт. 16.06.2021 року рішенням комісії ДУ Городищенська виправна колонія № 96 засудженому було відмовлено у застосуванні ст.82 КК України як особі, яка не стала на шлях виправлення, та 13.07.2022 року рішенням комісії ДУ Дніпровська виправна колонія № 89- відмовлено у застосуванні ст.81 КК України як особі, яка не довела свого виправлення. На підставі проведеної підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, визначено ступінь рівня ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення як середній.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про не доведення засудженим свого виправлення.

Так, за весь період відбування покарання, засуджений мав 36 стягнень, які хоч і є погашеними, однак характеризують його поведінку протягом всього періоду відбування покарання, а тому доводи засудженого про те, що погашені стягнення не можуть бути підставою для відмови в умовно достроковому звільненні є безпідставними. При цьому колегією суддів встановлено, що на час апеляційного перегляду засуджений ОСОБА_8 має одне непогашене стягнення, яке було застосовано до нього 26.07.2024 року.

Також наявність у ОСОБА_8 двох заохочень за весь період відбування покарання, початок якого рахується з 19.04.2014 року, не свідчить про те, що засуджений своєю поведінкою довів своє виправлення, окрім того, засуджений не мав жодного заохочення після отримання ним стягнення 26.07.2024 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності відмови у задоволенні клопотання захисника, оскільки відсутні достатні підстави стверджувати, що засуджений ОСОБА_8 протягом строку відбування покарання довів своє виправлення, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги засудженого не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду, тому у задоволенні вимог його апеляційної скарги слід відмовити.

Рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів і підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2023 року залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2023 року щодо засудженого ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4