Справа № 950/3407/23
Номер провадження 1-кп/950/70/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2024 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лебединського районного суду Сумської області кримінальне провадження № 0000282 від 23.09.2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лебедин, Сумської області, українця, громадянина України, не одруженого, на утриманні дітей не маючого, освіта середня, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України;

В С Т А Н О В И В:

В Лебединському районному суді перебуває на розгляді зазначене кримінальне провадження.

Строк тримання обвинуваченого під вартою спливає 22.07.2024 року.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням, в якому просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою, так як він на думку прокурора обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи; а на час розгляду справи не зникли ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були взяті до уваги судом під час обрання запобіжного заходу: він може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, для зміни їхніх показів на свою користь, в той час як розгляд кримінального провадження не закінчено, свідки допитані не всі, документи та інші докази де досліджені.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, про місце, час і дату розгляду справи був сповіщений належним чином.

Захисник проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою заперечив, послався на те, що на даний час розгляду справи ризики, які обґрунтовували тримання ОСОБА_4 під вартою не існують, оскільки вже допитані потерпілий і свідки, досліджені письмові докази, що мають важливе значення для розгляду справи, в той час як належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити перебування під цілодобовим домашнім арештом, оскільки він раніше не судимий, має тісні соціальні зв`язки та забезпечений місцем проживання.

Обвинувачений в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою теж заперечив, підтримав свого захисника.

Крім того, він послався на те, що пояснення потерпілого щодо спричинення йому тілесних ушкоджень не відповідають дійсності, є суперечливими і не підтверджені іншими доказами, а він не вчиняв інкримінованого йому кримінального правопорушення і для забезпечення його належної процесуальної поведінки достатньо домашнього арешту.

Згідно ч. 2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу суд, зокрема, враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зав`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого, наявність судимостей обвинуваченого.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Вислухавши прокурора, обвинуваченого та захисника і вивчивши подане клопотання та матеріали справи, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою, так як на думку суду при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 матиме можливість переховуватись від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності та покарання, незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження та на дослідження інших доказів.

При цьому суд враховує, що за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, визначено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, що свідчить про ступінь суспільної небезпечності обвинуваченого та підвищує ризик того, що він може ухилитися від суду, так як небезпека ризику переховування може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з інформацією про матеріальний, соціальний стан особи та ін., а серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти.

Тому, не зважаючи на те, що тяжкість покарання не може бути єдиною підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд не може не взяти її до уваги.

Також суд бере до уваги, що КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений поза всяким сумнівом здійснюватиме відповідні незаконні дії, проте вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

В той же час, суд не може взяти до уваги доводи обвинуваченого в тій частині, що покази потерпілого та інші зібрані докази не підтверджують винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, так як розгляд кримінального провадження не закінчено, він триває по суті, доведеність чи недоведеність винуватості обвинуваченого не встановлена, давати наперед оцінку обставинам, вказаним обвинуваченим суд позбавлений можливості, оскільки правову оцінку їм буде надано під час ухвалення вироку.

Тому суд не може взяти до уваги доводи захисника в тій частині, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, визначені при застосуванні запобіжного заходу, зокрема щодо можливості переховуватись від суду та незаконного впливу на дослідження доказів не були доведені в судовому засіданні, вважає, що на даний час вони існують, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою.

Також суд не може взяти до уваги доводи захисника та самого обвинуваченого в тій частині, що його належну процесуальну поведінку на даному етапі розгляду справи зможе забезпечити домашній арешт, так як в судове засідання не було надано доказів того, що застосування будьякого іншого, більш м`якого запобіжного заходу крім тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Крім того, суд бере до уваги ту обставину, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 вчинено з застосуванням насильства та враховує вимоги п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, які дають право суду не визначати розміру застави у кримінальному провадженні.

За таких обставин суд дійшов до висновку про неможливість застосування домашнього арешту, застави, інших більш м`яких запобіжних заходівта вважає за необхідне з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків продовжити ОСОБА_4 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів без визначення застави.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 178, 197, 199, 331, 371-372 КПК України;

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурорапро продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Лебедина, Сумської області, українцю, громадянину України, не одруженому, освіта середня, не працюючому, зареєстрованому та фактично проживаючому по АДРЕСА_1 , продовжити строк тримання під вартою у секторі для тримання осіб, взятих під варту при ДУ «Сумська виправна колонія (№ 116) на строк до 24 год. 14 вересня 2024 року без визначення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, взятою під варту в той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_6