Справа № 461/4842/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1143/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 14 листопада 2024 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого

адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

встановила:

цією ухвалою задоволено клопотання прокурора та обрано обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто до 13 січня 2025 року включно із визначенням застави в розмірі шістдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680,00 грн. з покладенням у разі внесення застави обов`язків, передбачених п.п.1, 2, 8 ч.5 ст. 194 КПК України.

Своє рішення про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 вищезазначеного запобіжного заходу суд мотивував доведеністю прокурором наявності ризиків, передбачених п.п.1, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 покликається на порушення права обвинуваченого ОСОБА_6 на захист, оскільки розгляд клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу відбувся без участі адвоката.

Вважає, що оскаржуване судове рішення не відповідає вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також КПК України.

Просить скасувати ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 14 листопад 2024 року та визначити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового арешту за місцем його проживання.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника адвоката ОСОБА_7 та пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора про її заперечення та залишення ухвали суду без зміни, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Так, порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визначено ст. 422-1 КПК України.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Ухвалюючи рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен з`ясувати доцільність такого, що у свою чергу повинно відповідати ризикам та обставинам, передбаченим статтями 177 178 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Ст. 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язані оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого, його майновий стан, наявність у нього судимостей та інше.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що рішення про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою, постановлене суддею з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178 КПК України.

На думку колегії суддів, врахувавши тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, особу обвинуваченого, який ніде не працює, немає законних джерел доходу, перебував в розшуку, а також і те, що у провадженні Личаківського районного суду м. Львова перебувають інші кримінальні провадження відносно ОСОБА_6 , місцевий суд прийшов до вірного висновку про необхідність застосування саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки перебуваючи на волі, останнійможе переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Що стосується покликання апелянта про порушення права обвинуваченого на захист, то колегія суддів звертає увагу на наступне.

Так, обвинувачений має право користуватися правовою допомогою захисника. Водночас, участь захисника є обов`язковою лише за певних умов, у випадках, визначених ст. 52 КПК України.

Аналізуючи положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на справедливий суд): Конвенція не вимагає обов`язкової участі адвоката на кожному етапі судового розгляду, якщо особа здатна захищати свої інтереси самостійно.

Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається наявності виключних підстав і немає відомостей про те, що обвинувачений ОСОБА_6 заявляв клопотання про обов`язкову участь захисника під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу.

У Рішеннях ЄСПЛ ("Фалках проти Німеччини", "Пеллетьє проти Франції") суд визнає, що держава має право самостійно визначати ситуації, коли участь адвоката є обов`язковою.

Відтак, всупереч доводам апеляційної скарги, з огляду на те, що обставини справи не свідчать про необхідність призначення адвоката, колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд належним чином забезпечив обвинуваченому ОСОБА_6 можливість висловитися щодо обрання запобіжного заходу, що відповідає вимогам ст. 193 КПК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що під час розгляду клопотання прокурора з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу, які в подальшому були оцінені в сукупності та стали підставою для прийняття судового рішення.

Виходячи з наведеного, на переконання колегії суддів, саме запобіжний захід у виді тримання під вартою буде дієвим і забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Окрім цього, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого суд першої інстанції з врахуванням вимог ч.3 ст. 183 КПК України мотивовано визначив в оскаржуваному рішенні ОСОБА_6 заставу в розмірі шістдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в даному випадку є доцільним і відповідає меті застосування запобіжного заходу.

Відтак, колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстав для задоволення апеляційної скарги сторони захисту та зміни обвинуваченому обраного запобіжного заходу не вбачає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

постановила:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 14 листопада 2024 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4