Провадження 1-в/193/40/24
У Х В А Л А

іменем України

10 вересня 2024 рокуСофіївський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

представника виправної колонії ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,

В С Т А Н О В И В:

19 січня 2024 року на адресу Софіївського районного суду надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_5 , який наразі відбуває покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 45)» (надалі Софіївська ВК-45), згідно якого останній просив замінити йому невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням, зокрема у вигляді обмеження волі.

Засуджений ОСОБА_5 під час судового розгляду справи своє клопотання підтримав та просив його задовольнити. Зазначив, що працює без оплати праці на овочевому складі, де перебирає та чистить моркву і картоплю. Вважає, що він має достатньо гарну поведінку і сумлінно працює, а тому заслуговує на пом`якшення покарання.

Представник виправної колонії ОСОБА_4 у судовому засіданні повідомив, що засуджений характеризується позитивно, справді без оплати праці працює на овочевому складі. Працює сумлінно, жодних зауважень до його роботи не має. Вимоги режиму утримання не порушує. Своєї позиції щодо долі клопотання засудженого не висловив, залишив його на розсуд суду.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність для цього підстав.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та особову справу засудженого ОСОБА_5 , суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Згідно ч. 3 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Пунктом 2 частини 4 статті 82 КК України передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим половини строку покарання за умисний тяжкий злочин.

Судом встановлено, що теперішнє покарання ОСОБА_5 відбуває згідно вироку Дніпровського апеляційного суду від 18.11.2021 згідно з яким, переглядаючи вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.07.2021, який скасовано, його засуджено за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання: 17.01.2022, кінець такого строку: 17.01.2026.

Станом на 10.09.2024 засуджений відбув, визначених п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України 1/2 призначеного судом строку покарання (2 роки). Невідбута частина покарання складає 1 рік, 4 місяці і 7 днів позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 18.01.2022. Під час відбуття покарання у ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№3)», характеризувався посередньо. Режим утримання не порушував, але і заохочень там не мав.

З 13.02.2022 відбуває покарання у ДУ «Софіївська виправна колонія (№45)», де характеризується позитивно, дисциплінарних правопорушень не вчиняв, при цьому за добру поведінку та сумлінне ставлення до праці він двічі заохочувався правами начальника установи.

Як вбачається з характеристики засудженого, останній у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд.

Працездатний. Виконує роботи з благоустрою у відділенні та прилеглої території з розумною ініціативою без оплати праці. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів якими користується. Також виконує згідно графіка роботи із самообслуговування та благоустрою установи, проявляє належну соціально корисну активність. Дотримується вимог пожежної безпеки та безпеки праці.

Також згідно характеристики вбачається, що засуджений відвідує регулярно заходи виховного характеру, реагує на них позитивно, подає позитивний приклад поведінки іншим засудженим відділення.

Вину у скоєному злочині визнає повністю, цивільний позов за вироком відсутній, виконавчі листи про стягнення з засудженого коштів до установи не надходили.

За даними характеристики заходи індивідуальної програми відносно засудженого виконані повністю. Не виявлено потреби у плануванні нових завдань впливу на криміногенну потребу та у доповненні/плануванні інших заходів.

У матеріалах справи також міститься висновок щодо ступеня виправлення засудженого, складеного 25.01.2024 комісією Софіївської ВК-45, за яким визначено, що засуджений ОСОБА_5 набрав 64 бали з мінімально необхідних 65, а тому вважається таким, що не довів своє виправлення і не може бути представлений для заміни йому покарання більш м`яким.

Відповідно до п. 3 розд. І Методики визначення ступеня виправлення засудженого, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 19 січня 2023 року № 294/5, основною метою вищевказаного висновку є забезпечення суду інформацією, що є необхідною для визначення можливості заміни покарання або можливості застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення. Тобто цей висновок має для суду рекомендаційних характер, до того ж є неактуальний, оскільки після його складання засуджений відбув вже більш ніж пів року покарання і йому не вистачало лише одного балу для отримання позитивного висновку.

Варто відмітити, що за увесь час відбуття покарання засуджений жодного разу не порушував режиму утримання, при цьому на протязі трьох років ОСОБА_5 отримував лише одні заохочення, зокрема 11.07.2022 та 14.07.2023.

Відтак, позитивна характеристика засудженого, наявність у нього двох заохочень та відсутність стягнень за увесь час відбування покарання, на переконання суду вказують на виправлення останнього.

Крім того, суд приймає до уваги доводи представника адміністрації Софіївської ВК-45, начальника відділення соціально-психологічної служби установи ОСОБА_4 , який у судовому засіданні пояснив, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання на ввіреному йому відділенні. Будь-яких претензій до умов та режиму відбуття покарання цього засудженого, його роботи на овочевому складі він не має.

Слід зауважити, що засуджений не вперше відбуває покарання у вигляді позбавлення волі й до нього вже тричі застосовувалося умовно-дострокове звільнення з попередніх його ув`язнень, у тому числі одного разу звільнення через амністію, проте заміна покарання більш м`яким згідно ст. 82 КК України до нього ще ніколи не застосувалася.

При цьому слід також наголосити, що заміна покарання на більш м`яке не є достроковим звільненням засудженого від подальшого відбуття покарання, оскільки він продовжує і надалі відбувати покарання у вигляді обмеження волі, яке є лише більш м`яким й так само, як і позбавлення волі, пов`язано з ізоляцією від суспільства. До того ж тягар кримінально правових наслідків щодо засудженого у разі порушення умови відбування такого покарання не перестає діяти.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що поведінка засудженого ОСОБА_5 під час відбування покарання у Софіївській ВК-45 у достатній мірі відповідає критеріям зразкової поведінки, а тому згідно до положень ст. 82 КК України, маються достатні підстави для заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі.

Керуючись ст. 82 КК України, ч. 2 ст. 376, ст. 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 , - задовольнити.

Засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,замінити невідбуту частину призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, що складає 1 (один) рік, 4 (чотири) місяці і 7 (сім) днів, на більш м`яке у вигляді обмеження волі на той же строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 КВК України направити засудженого до місця відбування покарання у виді обмеження волі в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі, звільнивши його з-під варти при прибутті до місця відбування покарання.

У строк відбуття покарання у вигляді обмеження волі зарахувати час перебування під вартою з 10 вересня 2024 року по день звільнення із розрахунку один день знаходження під вартою до двох днів обмеження волі.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Софіївський районний суд Дніпропетровської області на протязі семи днів з дня її оголошення.

Оскарження прокурором ухвали суду щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, зупиняє її виконання.

У зв`язку з неявкою усіх учасників судового провадження, фіксація оголошення повного тексту цієї ухвали 13.09.2024 звукозаписувальними технічними пристроями не здійснювалася.

Суддя ОСОБА_1