Справа № 645/4616/24
Провадження № 1-кс/645/1143/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0001093 від 02.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в:

До суду 06.08.2024 року надійшло клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001093 від 02.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, а саме, на предмет, ззовні схожий на кастет, який поміщено до сейф-пакету № CRI 1075969.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що 01.08.2024 року о 21:00 год. поблизу будинку за адресою: АДРЕСА_1 працівниками поліції виявлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зберігав при собі предмет ззовні схожий на металевий кастет. (ІТС ІПНП № 10342 від 01.08.2024).

В наступному, слідчим СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 , у період часу з 21:30 до 21:50 години 01.08.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено огляд місця події, в ході якого було виявлено гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якого було виявлено предмет, ззовні схожий на кастет та вилучено у присутності понятих та поміщено до сейф-пакету № CRI 1075969.

Відомості про кримінальне правопорушення, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.08.2024 за № 0001093 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

На теперішній час вищевказане майно, відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, є тимчасово вилученим майном до вирішення питання про його арешт.

В клопотанні зазначено, що метою накладання арешту у даному кримінальному провадженні є забезпечення зберігання речових доказів. У разі не запобігання ризикам відчуження, розпорядження та користування вищевказаним майном можуть бути втрачені докази вчинення кримінального правопорушення.

Необхідність накладення арешту на виявлене та вилучене в ході огляду місця події речі прокурор обґрунтовує подальшим призначенням ряду експертизи об`єктами дослідження яких буде зазначене тимчасово вилучене майно.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву, якою підтримав клопотання в повному обсязі, просив суд його задовольнити та розглянути клопотання за його відсутності.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання клопотання повідомлявся.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання за відсутністю прокурора та власника майна.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання документи, якими прокурор обґрунтовує свою вимогу, матеріали справи за клопотанням про арешт майна, встановив наступне.

В провадженні СД ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області знаходяться матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001093 від 02.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

01.08.2024 року о 21:00 год. слідчим СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 , у період часу з 21:30 до 21:50 години 01.08.2024 року задресою: АДРЕСА_1 , було проведено огляд місця події, в ході якого було виявлено гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якого було виявлено предмет, ззовні схожий на кастет та вилучено у присутності понятих та поміщено до сейф-пакету № CRI 1075969.

Постановою слідчого СВ ВП №2 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 від 02.08.2024 вказане вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001093 від 02.08.2024 та передано на зберігання до камери схову вогнепальної зброї та боєприпасів ВП №2 ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна було сформовано в системі "Електронний суд" та надіслано до суду 02.08.2024 року, тобто в межах строку звернення визначеного ч. 5 ст. 171 КПК України.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд, зокрема, повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

За ч. 11 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що у разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

Відповідно допунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронгта Льонротпроти Швеції" (Sporrongand Lonnroth v.Sweden) будь-яке втручання державног ооргану управо намирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансувідображена вцілому вструктурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

З матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що вказані у клопотанні предмети відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому на думку слідчого судді, наявні підстави вважати, що вилучений предмет, схожий на кастет, вказаний прокурором у клопотанні, має доказове значення у кримінальному провадженні та на нього необхідно накласти арешт з метою забезпечення збереження та проведення експертного дослідження.

В межах розгляду цього клопотання, слідчим суддею не встановлено допущення органами досудового розслідування істотних порушень прав людини і основоположних свобод, які б давали підстави для відмови у накладені арешту на вилучене майно під час огляду.

Слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні цього заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0001093 від 02.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України задовольнити.

Накласти арешт на речовий доказ, а саме, на предмет, ззовні схожий на кастет, який поміщено до сейф-пакету № CRI 1075969.

Визначити місцем зберігання арештованого майна камеру схову вогнепальної зброї та боєприпасів ВП №2 ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області.

Виконання ухвали доручити ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області та Немишлянській окружній прокуратурі м. Харкова.

Роз`яснити, що відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7