ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2810/24 Справа № 201/5902/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою Першого заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2024 рокущодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровську, громадянина України, який має вищу освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2024 року змінити в частині призначення покарання з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Вважати засудженим ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 364-1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 900 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 15300 гривень, з позбавленням права обіймати посади на підприємствах, установах, організаціях всіх форм власності, пов?язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 3 роки.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування апеляційних вимог, не оспорюючи встановлені фактичні обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення та правильність кваліфікації дій останнього за ч. 2 ст. 364-1 КК України, вважає, що вирок місцевого суду підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Вказує, що з 01.07.2020 набрали чинності зміни, зокрема до Кримінального процесуального та Кримінального кодексів України відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 року. Відповідно до нової редакції Закону санкція ч. 1 ст. 364-1 КК України змінена, збільшене покарання у виді штрафу.

Зазначає, що інкриміноване ОСОБА_8 кримінальне правопорушення вчинено у невстановленим досудовим розслідування дату та час, але не пізніше 20.09.2019 року, тобто до набрання чинності змінами до КК України, якими покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, було посилене до штрафу від чотирьох тисяч до шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Натомість на момент скоєння інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення КК України передбачав більш м`яке покарання за нього у виді штрафу від чотирьохсот до дев`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відтак судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання на підставі нового закону про кримінальну відповідальність, який є більш суворим, було допущене неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, та призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 6 (шести) тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 102 000 (сто дві тисячі) гривень, з позбавленням права обіймати посади на підприємствах, установах, організаціях всіх форм власності, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 3 (три) роки.

Вирішено питання про долю речових доказів та процесуальних витрат.

ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за те, що останній за обставин, встановлених судом першої інстанцій та детально викладених у мотивувальній частині оскаржуваного вироку, які в апеляційному порядку не оспорюються, працюючи на підставі рішення учасників СТОВ «Українка» від 16 травня 2018 на посаді директора СТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрованого по АДРЕСА_3 , відповідно до статуту СТОВ «Українка» будучи уповноваженим здійснювати оперативне керівництво поточною діяльністю товариства, укладати та підписувати від імені товариства господарські та інші договори, виступати розпорядником коштів та майна, видавати довіреності на право вчинення дій від імені товариства, приймати на роботу та звільняти працівників товариства, застосовувати щодо них заохочення та стягнення, тобто виконувати організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, вчинив кримінальне правопорушення у сфері службової діяльності за наступних обставинах.

У невстановлені досудовим розслідуванням місці, дату та час у ОСОБА_8 , який був службовою особою юридичної особи приватного права та виконував відповідно до Статуту СТОВ «Українка», організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, виник злочинний умисел на використання всупереч інтересам СТОВ «Українка» своїх повноважень з метою одержання неправомірної вигоди для себе шляхом передачі у володіння належної СТОВ «Українка» техніки: трактора колісного «К-701-1» 1983 року випуску, д/н НОМЕР_1 , та комбайну зернозбирального «JOHN DEERE», 1995 року випуску, в рахунок погашення власної заборгованості перед третіми особами.

Реалізовуючи вказаний умисел обвинувачений ОСОБА_8 , обіймаючи посаду директора СТОВ «Українка» у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлені дату та час, але не пізніше 20 вересня 2019 року, будучи службовою особою юридичної особи приватного права, достовірно обізнаниою про відсутність будь-яких цивільно-правових відносин між СТОВ «Українка» та ОСОБА_10 , зловживаючи своїми повноваженнями, діючи з корисливим мотивом, з метою погашення особистої заборгованості перед ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, незаконно, без будь-яких правових підстав, передав у володіння ОСОБА_10 належне СТОВ «Українка`майно - трактор колісний «К-701-1», 1983 року випуску, д/н НОМЕР_1 , вартість якого становить 132855 грн., та комбайн зернозбиральний «JOHN DEERE», 1995 року випуску, д/н НОМЕР_2 , вартість якого складає 588547,65 грн

Внаслідок своїх умисних дій, які виразились у зловживанні повноваженнями службовою особою юридичної особи приватного права, обвинувачений ОСОБА_8 спричинив СТОВ «Українка» майнову шкоду, розмір якої складає 721 402,65 грн., що у 751 раз перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, і є такою, що спричинила тяжкі наслідки.

Своїми діями у вищезазначеній частині обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 364-1 КК України, за ознаками зловживання повноваженнями, тобто умисного, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми службовою особою такої юридичної особи приватного права своїх повноважень, що спричинило тяжкі наслідки.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора який підтримав апеляційну скаргу; обвинуваченого та захисника, які проти задоволення апеляційної скарги не заперечували; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів, з урахуванням положень ст. 404 КПК України, згідно із якими суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, прийшла до наступного.

Так, висновки суду першої інстанції про фактичні обставини кримінального провадження, правильність кваліфікації дій ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 364-1 КК України, доведеність його вини ніким з учасників судового розгляду в апеляційному порядку не оспорюються, у зв`язку із чим відповідно до вимог ст. 404 КПК України судом апеляційної інстанції не переглядаються.

Згідно з ст. 409 КПК України, підставою для зміни або скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є, на підставі п.п.1 та 2 ч. 1 ст. 413 КПК України незастосування судом закону, який підлягає застосуванню та застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за який його засуджено, та кваліфікація вчиненого за ч. 2 ст. 364-1 КК України як зловживання повноваженнями службовою особою юридичної особи приватного права, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для інших осіб, використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, що завдало істотної шкоди інтересам юридичної особи за обставин встановлених судом, в апеляційній скарзі не оспорюються.

Поряд з цим доводи прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність та при призначенні обвинуваченому покарання є слушними з огляду на наступне.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

До 01.07.2020 року санкція ч. 2 ст. 364-1 КК України передбачала покарання у виді штрафу від чотирьохсот до дев`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю до трьох років.

З 01.07.2020 року набрали чинності зміни, зокрема до КПК та КК України, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018 року та відповідно до нової редакції закону про кримінальну відповідальність санкція ч. 2 ст. 364-1 КК України була змінена та збільшене передбачене нею покарання у виді штрафу до розміру від чотирьох тисяч до шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Інкриміноване ОСОБА_11 кримінальне правопорушення було вчинене у невстановлені досудовим розслідування дату та час, але не пізніше 20.09.2019 року, тобто до набрання чинності змінами до КК України на підставі Закону 2617-VIII.

Таким чином, за правилами дії закону про кримінальну відповідальність у часі новий закон не підлягає застосуванню при призначенні покарання ОСОБА_11 як такий, що посилює його кримінальну відповідальність.

Суд не дотримався вказаних вимог закону та призначив ОСОБА_11 покарання вище від найвищої межі, визначеної для даного виду покарання законом, що діяв на час вчинення кримінально караного діяння, що належить вважати неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність.

Враховуючи викладене, покарання ОСОБА_11 належало призначити у межах санкції ч. 2 ст. 364-1 КК України в редакції закону про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення кримінального діяння, а саме у виді штрафу у розмірі від чотирьохсот до дев`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років

За наведених обставин апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду підлягає зміні у межах апеляційних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_12 - задовольнити.

Вирок Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2024 року щодо ОСОБА_8 - змінити в частині призначення покарання.

Вважати призначеним ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 364-1 КК України у виді штрафу в розмірі 900 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 15300 грн., з позбавленням права обіймати посади на підприємствах, установах, організаціях всіх форм власності, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, строком на три роки.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4