Справа № 161/5382/24
Провадження № 1-в/161/507/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 30 жовтня 2024 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань подання провідного інспектора Луцького міського відділу філії ДУ "Центр пробації" в Волинській області ОСОБА_3 , погодженого із начальником Луцького міського відділу філії ДУ "Центр пробації" в Волинській області ОСОБА_4 , відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки м. Луцька, з середньою освітою, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженої 16 квітня 2024 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75, ст. 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки,

про звільнення від призначеного покарання у зв`язку з декриміналізацію відповідно до Закону України № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшло подання провідного інспектора Луцького міського відділу філії ДУ "Центр пробації" в Волинській області ОСОБА_3 , погодженого із начальником Луцького міського відділу філії ДУ "Центр пробації" в Волинській області ОСОБА_4 , відносно ОСОБА_5 про звільнення від призначеного покарання у зв`язку з декриміналізацію відповідно до Закону України № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року. В поданні зазначено, що з 04 червня 2024 року ОСОБА_5 перебуває на обліку Луцького міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області. Початок іспитового строку: 16.04.2024 року. Закінчення іспитового строку: 16.04.2026 року. У мотивувальній частині вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.04.2024 року встановлено, що ОСОБА_5 своїми умисними діями, усвідомлюючи протиправність своїх дій, керуючись корисливим мотивом та прямим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна у особи з інвалідністю, шляхом вільного доступу, повторно викрала мобільний телефон, чим заподіяла майнову шкоду: 04.03.2024 року на суму 1025 грн.. Станом на 01.01.2024 року два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян становили 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн.. Таким чином, вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення становить менше 3028 грн. Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року №3886-ІХ (далі Закон) збільшені межі застосування Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушень, зокрема викрадення чужого майна. Так, відповідно до статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Просить звільнити засуджену від призначеного покарання у зв`язку з декриміналізацію.

Представник органу пробації надала заяву про розгляд подання у її відсутність. Подання просила задовольнити. Прокурор надала заяву про розгляд подання у її відсутність. В задоволенні подання просила відмовити. Засуджена в судове засідання не з`явилася. Ст. 539 КПК України передбачено, що неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, дослідивши матеріали подання та особової справи №94/ЗВП/2024, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. За частиною 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з положеннями ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно з ч.6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Законом № 3886-IX у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У той же час визначення суми, яка дорівнює 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, здійснюється виходячи з розміру неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що діяв на час вчинення відповідного діяння.

Відповідно до вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.04.2024 року ОСОБА_5 засуджена за ч.1 ст 357, ч.1 ст 361, ч.4 ст.185 КК України. Вказаним вироком суду ОСОБА_5 засуджена, серед іншого, за вчинення таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно, зокрема: 05.02.2024 на суму 5000 грн., 04.03.2024 1025 грн., 04.03.2024 20800 грн.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 1 січня 2024 року становить 3028 грн.

Згідно з ч.5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону № 3886-IX та ст.5 КК України, на момент вчинення (у 2024 році) ОСОБА_5 діяння, за яке вона засуджена вищевказаним вироком суду від 16.04.2024, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, становить 3028 грн. (1514*2=3028).

Згідно з вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.04.2024, один епізод не є кримінально караними, оскільки вартість привласнення чужого майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, за першим та третім епізодами 05.02.2024 року та 04.03.2024 року сума викрадення чужого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що є кримінальними правопорушеннями - злочинами кримінальна караність яких не усунена.

Враховуючи, що ОСОБА_5 призначене покарання за всіма епізодами злочинної діяльності за ч.1 ст 357, ч.1 ст 361, ч.4 ст.185 КК України, підстави для її звільнення від призначеного покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України відсутні.

Таким чином, враховуючи те, що Луцький міськрайонний суд Волинської області при вирішенні питання, в порядку, визначеному п.13. ч.1 ст.537 КПК України, про звільнення від призначеного судом покарання позбавлений можливості виключати з мотивувальної частини вироку суду частину обвинувачення у зв`язку з усуненням караності частини діянь, а тому суд прийшов до висновку, що в задоволенні подання необхідно відмовити.

Керуючись ст.58 Конституції України, ст.5, ч.2 ст.74 КК України, Законом України №3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст.ст. 336,537, 539 КПК України,суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні подання провідного інспектора Луцького міського відділу філії ДУ "Центр пробації" в Волинській області ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання у зв`язку з декриміналізацію відповідно до Закону України № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1