Справа № 367/2662/24
Провадження по справі № 1-кп/367/696/2024
У Х В А Л А

Іменем України

про продовження обвинуваченому міри запобіжного заходу

у виді тримання під вартою без визначення розміру застави

29.07.2024 Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

із секретарем судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 ,

- потерпілої ОСОБА_4 ,

з боку захисту - захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши під час судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ірпінського міського суду Київської області клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003538 від 01.12.2023 року, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

29.09.2023 вироком Ірпінського міського суду Київської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 (один) рік,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

29.07.2024 року прокурор Бучанської окружної прокуратури Київської області звернувся до суду з клопотанням про продовження строком на шістдесят днів строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що:

на розгляді Ірпінського міського суду Київської області перебуває кримінальне провадження № 0003538 від 01.12.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, - умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого;

до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 11.08.2024. Враховуючи те, що закінчити судовий розгляд у даному кримінальному провадженні до 11.08.2024 не представляється можливим, а обставини, які стали підставами для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не змінилися, виникла необхідність у продовженні обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

підставою для продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують на те, що обвинувачений може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду, останній, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, який за ступенем тяжкості є тяжким злочином, та покарання за який передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).У обвинуваченого ОСОБА_6 відсутні стійкі соціальні зв`язки, оскільки він не має місця роботи або навчання, тобто не має законного джерела заробітку.Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик залишення ним місця проживання в будь-який час з метою уникнення кримінальної відповідальності, а застосування до ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу не зможе забезпечити уникнення ризику його переховування від органу досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Обвинувачений, знаючи про фактичне місце проживання потерпілої та свідків, може незаконно впливати на них змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі показань. Крім того, свідками кримінального правопорушення є цивільна дружина обвинуваченого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , який також проживає в АДРЕСА_2 . За таких обставин, менш суворий запобіжний захід, у тому числі домашній арешт, буде недостатнім для запобігання ризику незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).Ризик того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне право порушення, підтверджується тим, що ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти власності, він має не зняту та не погашену судимість, а також обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення під час іспитового строку;

менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та виконання покладених на обвинуваченого обов`язків і дотримання останнім належної процесуальної поведінки, у зв`язку з чим є достатні підстави для продовження такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою, оскільки лише застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вище вказаним ризикам.

Копія клопотання про застосування запобіжного заходу стороні захисту вручена, судове засідання відбувається у встановлений законом строк.

У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав з викладених у ньому підстав.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого проти задоволення клопотання заперечував, зазначив, що обвинувачений не переховувався, йому було вручено повідомлення про обрання міри запобіжного, після чого він самостійно прибув до суду та зауважив, що його не затримували в порядку ст.. 208 КПК України. Щодо відсутності міцних соціальних зв`язків захисник заперечив, зазначивши, що ОСОБА_6 має чотирьох дітей та постійне місце проживання. Додатково звертав увагу суду на те, що під час сварки з потерпілим обвинувачений діяв в межах самозахисту, зазначав, що потерпілий сам на нього напав, про що свідчить поріз на обличчі обвинуваченого. У зв`язку з чим, захисник просив змінити обвинуваченому міру запобіжного заходу на домашній арешт.

Обвинувачений клопотання захисника підтримав у повному обсязі.

Встановлено, що 22 березня 2024 року до Ірпінського міського суду Київської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №03538 від 01.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

13.06.2024 ухвалою Ірпінського міського суду Київської області міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено без змін, продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 12.08.2024 року включно.

29.07.2024 року надійшло клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 строком на шістесят днів запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави , оскільки продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що, перебуваючи на волі ОСОБА_6 : зможе переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд, вислухавши учасників судового засідання, вивчивши надані матеріали, дійшов таких висновків.

Стаття 176 КПК України визначає, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3)застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю, суд під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:

-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;

-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;

-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Злочин, в скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_6 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років та згідно статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст. 331 КПК України за наявністю клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд вважає ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Оцінюючи ризик переховування, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, ОСОБА_6 з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він офіційно не працевлаштований, доказів про перебування його у шлюбі матеріали справи не містять, з копії вироку Ірпінськогог міського суду від 29.09.2023 року справа № 367/5693/24 убачається, ОСОБА_9 має на утриманні малолітню дитину, а санкція статті кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_6 , який не має стійких соціальних зв`язків, може переховуватися від суду, а тому відповідний ризик є обґрунтованим.

Актуальним суд вважає ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_6 може впливати на потерпілу та свідків у кримінальному, оскільки вони ще судом не допитані, а тому є підстави вважати, з метою зміни ними своїх показань, обвинувачений може вчинити спроби впливати на них, знаючи про фактичне місце проживання потерпілої та свідків, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі показань.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне право порушення, підтверджується тим, що ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти власності він має не зняту та не погашену судимість, а також обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення під час іспитового строку.

Наявність усіх зазначених у клопотанні прокурора ризиків у судовому засіданні підтвердив сам обвинувачений.

Таким чином, у судовому засіданні достеменно встановлено, що є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений, під важкістю відповідальності, може переховуватися від органів суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом впливу на потерпілу та на свідків, а відтак прокурором доведена наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Обвинувачений відповідно до п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України відноситься до осіб, до яких можливо застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , обставини та наслідки його вчинення, соціальну небезпеку вказаного кримінального правопорушення, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення. Для запобігання цих ризиків суд вважає недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Прокурором було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, у тому числі домашній арешт, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити виконання покладених на обвинуваченого обов`язків і дотримання останнім належної процесуальної поведінки, у зв`язку з чим є достатні підстави для продовження такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Відповідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив тяжкі тілесні ушкодження потерпілому.

Злочин, у якому обвинувачується ОСОБА_6 , поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілому, тому питання щодо визначення розміру застави у рамках розгляду даного клопотання не ставиться.

На підставі викладеного приходжу до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження строком на шістдесят днів строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відносно ОСОБА_6 . У зв`язку із задоволенням клопотання прокурора у задоволенні клопотання сторони захисту про зміні міри запобіжного заходу на домашній арешт слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196, 197,199, 309 КПК України, -

П О С Т А НО В И В:

Клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003538 від 01.12.2023 року, про продовження стосовно обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів без визначення розміру застави - задовольнити.

Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 26.09.2024 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено протягом п`яти днів з дня оголошення резолютивної її частини та оголошено 02.08.2024 року.

Суддя: ОСОБА_1