справа № 619/7098/24
провадження № 1-кп/619/414/24
ВИРОК

іменем України

17 вересня 2024 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянув у судовому засіданні кримінальне провадження № 0000028 від 05.08.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рясне, Золочівського району, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

встановив:

03.08.2024 близько 16.00 години ОСОБА_6 знаходячись на подвір`ї території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де в ході конфлікту, що стався раптово під час вживання спиртних напоїв з ОСОБА_7 , який є його батьком та спільно проживає за вищевказаною адресою та пов`язаний спільним побутом, які мають взаємні права та обов`язки, на яких відповідно до ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», поширюється сфера дії законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, умисно знаходячись в положенні стоячи навпроти ОСОБА_7 , коли останній лежав на землі, головою ближче до ніг ОСОБА_6 , останній наніс потерпілому один удар правою ногою в область голови, чим, згідно з висновком судової медичної експертизи № 12-14/222-БГ/24 від 29.08.2024, заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження у виді синця на обличчі та садна на голові, що кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєному кримінальному проступку визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся та надав показання, які повністю підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті та не викликають сумніву у їх правдивості з огляду на деталізацію подій обписану обвинуваченим.

Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_6 примирились, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Просив суворо його не карати.

Враховуючи пояснення обвинуваченого, повне визнання ним своєї вини, а також те, що він не заперечує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів у добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням письмових доказів в частині відомостей, які характеризують особу обвинуваченого.

На виконання вимог ч. 3 ст.349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.1 ст. 125 КК України правильна, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України щире каяття визнається обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому.

Обставин, які б обтяжували покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України, класифікується як кримінальний проступок.

Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, думку потерпілого, особу винного, а також те, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вину визнав повністю, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Санкція ч.1 ст. 125 КК України передбачає застосування до винних осіб ряду покарань, зокрема штраф до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_6 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 76 КК України на осіб, засуджених за злочини, пов`язані з домашнім насильством, суд може покласти інші обов`язки та заборони, передбачені статтею 91-1 цього Кодексу

Відповідно до ч. 1 ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені обов`язки, зокрема, направлення для проходження програми для кривдників.

Згідно з ч. 3 ст. 91-1 КК України заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування. Суб`єкт, відповідальний за виконання програм для кривдників, організовує та забезпечує проходження кривдниками таких програм.

Враховуючи, що конфлікт, який в даному випадку обвинувачений намагався вирішити шляхом домашнього насильства, виник з малозначного побутового приводу, суд дійшов висновку, що до обвинуваченого, як до особи, яка вчинила домашнє насильство, необхідно застосувати обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників на строк 1 місяць.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

Запобіжних захід у кримінальному провадженні не обирався.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.349, 374-376 КПК України, суд, -

ухвалив:

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 2 ст. 76 КК України на осіб, засуджених за злочини, пов`язані з домашнім насильством, суд може покласти інші обов`язки та заборони, передбачені статтею 91-1 цього Кодексу

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_6 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників строком на 1 (один) місяць.

Контроль за виконанням програми для кривдників покласти на орган пробації за місцем проживання обвинуваченого.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення засудженого до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.

Речові докази відсутні.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1