УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2024 року м. Володимир

Слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 слідчого ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП в Волинській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором Володимирської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000883, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Володимир Волинської області, громадянина України, непрацюючого, не одруженого, з середньою освітою, інваліда І групи, жителя АДРЕСА_1 , 30.01.2023 року ухвалою Володимир -Волинського міського суду за вчинення суспільно - небезпечного діяння за ч.1 ст. 263 КК України до останнього застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, підозрюваного у вчиненні кримінального провадження за ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням по кримінальному провадженню про застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Клопотання обґрунтовується тим, що 25.07.2024 року об 09 годині 20 хвилин, ОСОБА_6 , маючи на меті незаконне збагачення, з корисливим мотивом, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, який затверджено Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX Про затвердження Указу Президента «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено Указом Президента України №49/2024 року від 05.02.2024 року, який затверджено Законом України 06.02.2024 р. № 3564-IX «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», знаходячись біля приміщення гуртожитку по АДРЕСА_2 , з метою заволодіння майном, здійснив напад на неповнолітню ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, погрожуючи їй ножем, який тримав в руці та розмахував ним перед нею, тобто способом, небезпечним для життя та здоров`я, висловив вимогу неповнолітній потерпілій про надання коштів.

Неповнолітня ОСОБА_8 розцінила вказані дії як погрозу застосування до неї насильства, погодилась на його вимогу, про те, за відсутності готівкових коштів та наявності їх на банківській картці, про що повідомила ОСОБА_6 , погодилась, хвилюючись за своє життя та здоров`я, на його вимогу піти за ним до кафе «Біля Валу», що знаходиться по АДРЕСА_2 та розрахуватись за нього. Перебуваючи у вказаному кафе, ОСОБА_8 сплатила своєю банківською карткою через «AppIe Pay » за замовлення ОСОБА_6 кошти у розмірі 25 гривень, після чого, маючи можливість, втекла.

25 липня 2024 року, відомості про дане кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000883 з попередньою кваліфікацією за ч.4 ст.187 КК України.

25.07.2024 року в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 було затримано та 26.07.2024 за погодженням з прокурором повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, повністю підтверджуються зібраними у кримінальному проваджені доказами а саме: протоколом допиту потерпілої та свідків, іншими матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за які відповідно до ч.4 ст.187 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на волі, може здійснити дії, передбачені у п. п. 1,3,5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме:

-підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки останній розуміє, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, згідно санкції ч. 4 ст. 187 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років;

-незаконно впливати на потерпілу, свідків. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 здійснив зазначений вище злочин відносно ОСОБА_8 та останній чітко пам`ятає потерпілу, й свідків, а тому існує ризик незаконного впливу на них шляхом погроз чи іншим чином з метою надання ними недостовірних показань, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Відносно ОСОБА_6 ухвалою Володимир - Волинського міського суду 30.01.2023 року за вчинення суспільно - небезпечного діяння за ч.1 ст. 263 КК України було застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, ніде не працює, не має постійного джерела прибутку та законних засобів до існування, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, а тому існує ризик, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вищевказані обставини, на думку сторони обвинувачення, дають достатні підстави вважати, що лише застосування підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти встановленим та доведеним під час досудового розслідування зазначеними вище у клопотанні ризикам, визначеним у п. п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлено тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, якими є особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт не зможе запобігти встановленим та доведеним під час досудового розслідування ризикам.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких, за який передбачене покарання у вигляді позбавленні волі на строк від 8 до 15 років, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому менш суворі запобіжні заходи ніж тримання під вартою є недостатніми для запобігання вищевказаним ризикам.

В судовому засіданні:

Слідчий з прокурором підтримали заявлені вимоги поданого ними клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання слідчого, оскільки підозрюваний страждає на психічне захворювання і фактично є неосудною особою. Про даний факт свідчать попередні ухвали суду про застосування до ОСОБА_6 заходів медичного характеру, на підставі висновків експертів. Тож просили суд про поміщення підозрюваного до закладу з надання психіатричної допомоги.

Заслухавши думку прокурора та слідчого, які просили задовольнити клопотання з підстав, викладених у ньому, думку підозрюваного та його захисника, які заперечили щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили про поміщення підозрюваного до закладу з надання психіатричної допомоги, слідчий суддя дійшла висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за які відповідно до ч.4 ст.187 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, вчинений ним відносно неповнолітньої особи з застосуванням ножа.

Згідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на волі, може здійснити дії, передбачені у п. п. 1,3,5 ч. 1 ст.177 КПК України, зокрема: переховуватися від слідства та/або суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи (продовжуючи строк) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від соціуму більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (Справа «Летельє проти Франції»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Прокурор та слідчий довели суду наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, існують ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки починаючи з 1989 року він систематично вчиняє суспільно небезпечні діяння проти власності. Також є ризик впливу на свідків і потерпілу якає є неповнолітньою особою, перенесла великий стрес, пов`язаний з застосуванням щодо неї насилля з застосуванням ножа, які проживають з ним в одному місті та періодично бачили один одного. Тому існує ризик незаконного впливу на них шляхом погроз або іншим чином з метою надання ними недостовірних показань, що може перешкоджати кримінальному провадженню. Крім того, існує ризик, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, в якому його підозрюють чи обвинувачують, оскільки ніде не працює, не має постійного джерела прибутку та законних засобів до існування, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя.

Крім того у суду є обґрунтована впевненість, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного оскільки попередньо до нього неодноразово застосовувалися запобіжні заходи, які не дали результатів і він продовжує вчиняти більш тяжчі, суспільно небезпечні діяння.

Тож враховуючи вищенаведене слідчий суддя дійшла висновку про задоволення клопотання слідчого.

Згідно п.2 ч. 4 ст. 183 КПК України суд не визначає розміру застави, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Керуючись ст.ст. 176-178, ч.3 ст.183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИЛА:

Клопотання старшого слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП в Волинській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України - задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Володимир Волинської області, громадянина України, непрацюючого, не одруженого, з середньою освітою, інваліда І групи, жителя АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, взявши його під варту негайно із зали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання, тобто з 25.07.2024 року.

Строк дії ухвали закінчується о 24 год. 00 хв. 22 вересня 2024 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9