справа № 362/4857/24
провадження № 1-кп/362/570/24
ВИРОК

Іменем України

17.07.2024

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Василькові в порядку спрощеного провадження щодо кримінальних проступків кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР 09 липня 2024 року за № 0000158, щодо

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, українець, громадянин України, освіта професійно-технічна, не працює, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 10 серпня 2009 року вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області за частиною 3 статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 18 травня 2010 року вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області за частиною 1 статті 309, частиною 3 статті 186, 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

- 29 грудня 2015 року вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області за частиною 3 статті 186, частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 70, статтею 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

- 14 серпня 2015 року вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області за частиною 3 статті 15, частиною статті 185, частиною 3 статті 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

- 29 грудня 2015 року вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області за частиною 2 статті 186, частиною 2 статті 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

- 15 січня 2020 року вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області за частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 185, 395, 70, частиною 1 статті 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

- 22 вересня 2021 року вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області за частиною 2 статті 309, частиною 1 статті 70, частиною 4 статті 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць; згідно з ухвалою Київського апеляційного суду від 29 червня 2022 року вирок від 22 вересня 2021 року змінений: перекваліфіковано дії ОСОБА_3 з частини 2 статті 309 КК України на частину 1 статті 309 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років обмеження волі; на підставі частини 4 статті 70, пункту «б» частини 1 статті 72 КК України призначено остаточне покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі; звільнений за відбуттям строку покарання 03 травня 2023 року,

- 27 лютого 2024 року вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області за частиною 4 статті 185, частиною 1 статті 246 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 162 КК України.

Суд установив:

08 липня 2024 року, після обіду, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 перебував з тильної сторони домоволодіння АДРЕСА_3 , де в цей час у останнього виник прямий умисел, направлений на незаконне проникнення на територію вказаного домоволодіння. Далі ОСОБА_3 , порушуючи вимоги статті 30 Конституції України, статті 12 Загальної декларації прав людини, статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до іншого володіння особи, діючи з прямим умислом, з мотивів неповаги до права особи на недоторканість житла та іншого володіння особи, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, переліз з тильної сторони через паркан, яким огороджена територія домоволодіння АДРЕСА_3 , яке відповідно до договору купівлі-продажу серія та номер 1081 виданий 22 вересня 2014 року посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, м. Київ, належить ОСОБА_4 , та таким чином проник на її територію. Потім ОСОБА_3 , перебуваючи на території вищевказаного домоволодіння, підійшов до господарської будівлі, в стіні якої розміщені двері, що ведуть до середини приміщення. Далі ОСОБА_3 , зрозумівши що вони зачинені, послідовно продовжуючи свій злочинний умисел на незаконне проникнення до іншого володіння особи, усвідомлюючи, що порушує його недоторканість, заліз на паркан, який стоїть під стіною даної будівлі та долаючи перешкоду, шляхом застосування сили рук, відірвав у даху дві дошки після чого незаконно проник до вказаного приміщення, чим порушив право на недоторканність іншого володіння особи.

Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування та викладені в обвинувальному акті, складеному дізнавачем і затвердженим прокурором, який звернувся до суду з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні. Ці обставини не оспорюються обвинуваченим, про що ним подана відповідна заява за участю захисника. Так, за змістом заяви обвинуваченого він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 162 КК України. у цій же заяві міститься розписка обвинуваченого про ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з частиною 2 статті 302 КПК України. Заява підписана в присутності захисника. Потерпіла проти розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні не заперечувала.

Враховуючи, що обвинувачений свою вину визнав повністю, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується на розгляд обвинувального акту за його відсутності, а також те, що прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, обвинувачений не заперечує щодо розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, у відповідності до частини 2 статті 382 КПК України суд розглядає обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин.

Суд, вивчивши обвинувальний акт і додані до нього матеріали кримінального провадження, керуючись законом й оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, дійшов висновку, що подія кримінального проступку має місце, вина обвинуваченого у скоєнні передбаченого частиною 1 статті 162 КК України кримінального проступку знайшла своє підтвердження та доведена повністю поза розумним сумнівом. Обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення і підтвердив установлені досудовим розслідуванням обставини.

Таким чином, суд кваліфікує дії обвинуваченого за частиною 1 статті 162 КК України як незаконне проникненні до іншого володіння особи.

Вирішуючи питання щодо виду та розміру покарання, суд відповідно до статті 65 КК України виходить з того, що інкриміноване кримінальне правопорушення є кримінальним проступком. Обвинувачений має повну загальну середню освіту, неодружений, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, раніше неодноразово судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не встановив.

З урахуванням наведеного, виходячи з загальних засад призначення покарання, з урахуванням приписів статті 50 КК України, суд вважає за необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого призначити останньому покарання за частиною 1 статті 162 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік.

Як уже зазначено, обвинувачений був засуджений 27 лютого 2024 року вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Призначене цим вироком покарання обвинувачений не відбув.

Відтак, оскільки ОСОБА_3 учинив нове кримінальне правопорушення до відбуття покарання за попереднім вироком, на підставі частини 1 статті 71 КК України, шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2024 року до покарання за цим вироком, із розрахунку в порядку підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 72 КК України, йому належить призначити остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

При призначенні покарання із застосуванням статті 71 КК України суд ураховує висновки Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладені у постанові від 01 червня 2020 року у справі № 766/39/17 (провадження № 51-8867кмо18).

Речові докази, процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

ухвалив:

1. Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 1 статті 162 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

2. Відповідно до статті 71 КК України за сукупністю вироків шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2024 року призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років шість місяців.

3. Обчислювати ОСОБА_3 строк відбування покарання з дня приведення вироку до виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили. Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення. Відповідно до частини першої статті 394 КПК України, дане судове рішення не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1