Провадження № 1-кп/761/2156/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року м. Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві під час підготовчого судового засідання кримінальне провадження № 0001091 від 25 травня 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Василівка Попільнянського р-н Житомирської обл., громадянина України, тимчасово не працюючою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючою за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні 0001091 від 25 травня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Так ОСОБА_4 перебуваючи на посаді директора ТОВ «Інвестиційно-Будівельна Компанія «Мега-Буд», внаслідок своїх недбалих дій, будучи обізнаним з необхідними технічними, якісними та кількісними характеристиками предметів вказаних договорів, умовами їх виконання, у період з липня 2018 року до червня 2019 року, перебуваючи за місцем розташування офісу Товариства, за адресою: АДРЕСА_3 , підписав первинні бухгалтерські документи щодо фактичного виконання будівельних робіт, після їх завершення, за договорами, укладеними Товариством із КП «Київський метрополітен», а саме: Акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2018 року до Договору № 05/10-КРЛ-1 від 10.05.2018; Акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2018 року до Договору № 05/10-КРЛ-2 від 10.05.2018; Акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2019 року до Договору № 11/09-КРЛ-1 від 09.11.2018; Акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2019 року до Договору № 313-С3-19 від 26.04.2019, до яких внесені примітки про застосування коефіцієнту для урахування впливу умов виконання будівельних робіт з позначенням, «1,2». Водночас встановлено, що внаслідок включення до актів ф. КБ-2в робіт із застосуванням до норм труда робітників підвищуючого коефіцієнта К=1,2, за договорами № 05/10-КРЛ-1 від 10.05.2018, № 05/10-КРЛ-2 від 10.05.2018, № 11/09-КРЛ-1 від 09.11.2018, № 313-С3-19 від 26.04.2019, завищено вартість виконаних підрядних робіт на загальну суму 313 719,80 гривень, внаслідок чого завдано майнової шкоди КП «Київський метрополітен» на зазначену суму, що згідно примітки до ст. 185 КК України становить великі розміри.

У ході судового розгляду захисник ОСОБА_5 заявила клопотання про закриття даного кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника та просила закрити відносно неї кримінальне провадження.

Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження, надав суду документи щодо не притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого у минулому, та зазначив, що речові докази та судові витрати у справі відсутні, докази ухилення обвинуваченого від відповідальності також відсутні.

Представник потерпілого у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, питання щодо закриття кримінального провадження у відповідності до ст. 49 КПК України просив вирішити на розсуд суду.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Вирішуючи подане клопотання, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Санкція ч. 2 ст. 367 КК України передбачає позбавленням волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або без такого.

ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення, в якому зазначено, що кримінальне правопорушення вчинено ним в період з «не раніше травня 2018 року та не пізніше червня 2019 року».

З огляду на вищевикладене, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 367 КК України, є нетяжким злочином, строк притягнення до кримінальної відповідальності за який згідно обставин, викладених у обвинувальному акті, на теперішній час сплив.

З аналізу законодавства, що регулює питання закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, слідує, що строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення, що визначено в обвинувальному акті та встановлено судом, і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Указаною нормою встановлено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення відповідно до класифікації, визначеної приписами ст. 12 КК України, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення і переривання.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання, та у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, і за наявності згоди особи на її звільнення на підставі спливу строків давності, закрити кримінальне провадження, звільнивши таку особу від кримінальної відповідальності. Ці норми, як і положення ст. 49 КК України, є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.

Таким чином, оскільки статтями 284-288 КПК України встановлено сукупність підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді, а саме: наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах, то звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності за наявності сукупності вказаних умов є обов`язковим.

При цьому згода сторони обвинувачення на задоволення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України чи визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення, кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Указаний правовий висновок висловлений у постанові Верховного Суду у складі Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 362/2406/17 у постанові від 30 червня 2021 року, який відповідно до ч. 6 ст. 368 КПК України повинен бути врахований судом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2023 року у справі № 735/1121/20 звертається увагу на те, що визначені у статті 49 КК строки давності за змістом становлять проміжки часу, у разі спливу яких з моменту вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили особа звільняється від кримінальної відповідальності. Передбачаючи в цих випадках відмову держави від застосування заходів кримінальної репресії, законодавець виходить із того, що з плином часу вчинене в далекому минулому діяння перестає бути показником соціальної небезпечності особи, а тривала законослухняна поведінка людини в подальшому свідчить про її виправлення. В цьому разі притягнення особи до кримінальної відповідальності не узгоджується з принципом гуманізму та є недоцільним.

Окрім того, у постанові Верховного Суду від 16 серпня 2021 року у справі № 644/7193/17 сформовано правову позицію, відповідно до якої звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

У постанові Верховного Суду від 19 листопада 2019 року у справі № 345/2618/16-к колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду наголосила на можливості вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України на підготовчому судовому засіданні. Указала, що звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності. Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності. Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК.

Окрім того, Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 12.09.2022 у справі № 203/241/17 вказала, що згода особи на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності й відповідно закриття кримінального провадження відносно неї на цій підставі не є тотожною визнанню особою своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, і жодним чином не може підтверджувати винуватість особи, оскільки суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності вини (ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК).

Судом встановлено, що обвинувачений до кримінальної відповідальності притягується вперше, з моменту вчинення правопорушення минуло понад 6 років, у розшуку не перебував, докази, що обвинувачений протягом цього періоду ухилявся від слідства або суду, або вчинив нове правопорушення, відсутні, отже перебіг давності не зупинявся та не переривався.

Обвинуваченому в судовому засіданні було роз`яснено відповідно до ч. 3 ст. 285 КПК України суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Таким чином, суд вважає, що є підстави для закриття кримінального провадження і звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Щодо заявленого цивільного позову у кримінальному провадженні, суд зазначає наступне. Згідно з позицією Верховного Суду, що викладена у постановах від 10.08.2021 у справі № 161/694/20, від 10.01.2022 у справі № 661/2681/18, у разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства. Наведене обґрунтовано випливає з положень ч. 1 ст. 129 КПК, згідно з якими вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. У такому випадку суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

З огляду на вищезазначене цивільний позов підлягає залишенню без розгляду, при цьому суд роз`яснює право на його подачу у загальному порядку згідно з вимогами цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Таким чином, арешти майна, які накладені на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 25.05.2023 у кримінальному провадженні № 0001091, після набрання ухвалою законної сили підлягають скасуванню.

Строк дії запобіжного заходу, застосованого ОСОБА_4 , завершився.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 126, 174, 284, 285, 286, 372 КПК України, ст. 49 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Закрити кримінальне провадження № 0001091, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.05.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, у зв`язку зі звільненням останнього від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов Подільської окружної прокуратури м. Києва до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди - залишити без розгляду, роз`яснивши про можливість вирішення спірних питань у порядку цивільного судочинства.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва,на наступні об?єкти нерухомого майна, які належать на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме:

- квартира, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 33499576, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка, кадастровий номер :06:021:0001, за адресою: АДРЕСА_4;

- земельна ділянка, кадастровий номер :06:021:0124, за адресою: АДРЕСА_4;

- транспортний засіб - автомобіль LEXUS RX 450H, д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова: НОМЕР_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Шевченківський районний суд м. Києва і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя ОСОБА_1