Справа № 487/8937/24
Провадження № 1-кс/487/5677/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000396 від 09.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України про арешт майна

ВСТАНОВИВ:

10.10.2024 року, шляхом поштового відправлення, прокурор Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження №0000396 від 09.10.2024, звернулась до слідчого судді з клопотанням, в якому просила накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення особистого обшуку 09.10.2024 затриманого в порядку ст. 298-2 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон марки Samsung Galaxy A 21s, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 та сім-картою з номером мобільного оператора НОМЕР_3 .

В обґрунтування клопотання зазначила, що слідчими СД Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000396 від 09.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 09.10.2024 о 20.32 год. за адресою: АДРЕСА_1 , було затримано ОСОБА_4 у якого при собі була наявна речовина невідомого походження.

17.03.2024 в ході особистого обшуку затриманого в порядку ст. 298-2 КПК України, було виявлено та вилучено: Вакумований поліетиленовий пакет, який поміщено до сейф-пакету № WAR1123545 та мобільний телефон марки Samsung Galaxy A 21s, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 та сім-картою з номером мобільного оператора НОМЕР_3 ;

Під час проведення особистого обшуку ОСОБА_4 , повідомив, що вищевказана невідома речовина була замовлена ним через «телеграм канал».

На підставі викладеного просила задовольнити клопотання.

До судового засідання прокурор не з`явився, надала заяву в якій просила розгляд клопотання провести за її відсутності, вимоги клопотання підтримала у повному обсязі.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Дізнавачами СД Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000396 від 09.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Із матеріалів клопотання вбачається, що 09.10.2024 о 20.32 год. за адресою: АДРЕСА_1 , було затримано ОСОБА_4 у якого при собі була наявна речовина невідомого походження.

17.03.2024 в ході особистого обшуку затриманого в порядку ст. 298-2 КПК України, було виявлено та вилучено: Вакумований поліетиленовий пакет, який поміщено до сейф-пакету № WAR1123545 та мобільний телефон марки Samsung Galaxy A 21s, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 та сім-картою з номером мобільного оператора НОМЕР_3 .

Під час проведення особистого обшуку ОСОБА_4 , повідомив, що вищевказана невідома речовина була замовлена ним через «телеграм канал».

10.10.2024 року дізнавачем СД МРУП ГУНП в Миколаївській області, ОСОБА_5 було винесено постанову про визнання вищевказаних речей та предметів - речовим доказом у кримінальному провадженні.

Вказаний телефон має значення для досудового розслідування як доказ можливого вчинення кримінального правопорушення та підлягає подальшому дослідженню в ході слідства з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також встановлення осіб причетних до нього.

Вилучений телефон відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, оскільки міг зберегти сліди вчинення кримінального правопорушення.

Згідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Вимогами ст.173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Прокурором доведено, що незастосування арешту може призвести до пошкодження, зникнення, втрати, знищення вказаного телефону.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучені в ході обшуку телефон має суттєве значення для кримінального провадження, оскільки міг містити докази вчинення кримінального правопорушення та зберегти на собі його сліди.

Окрім того доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на ці речі та предмети для забезпечення збереження їх як речового доказу та виконання завдань кримінального провадження.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаних речей та предметів.

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення особистого обшуку 09.10.2024 затриманого в порядку ст. 298-2 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон марки Samsung Galaxy A 21s, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 та сім-картою з номером мобільного оператора НОМЕР_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити прокурору Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1