Єдиний унікальний номер: 448/1188/20
Провадження № 1-кп/448/19/24
У Х В А Л А

про продовження запобіжного заходу

17.07.2024 місто Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

провівши відкрите судове засідання в залі суду в м.Мостиська у об`єднаному кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263, частинами 1 та 2 статті 263-1 КК України,

розглянувши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 .

учасники справи:

прокурор - Мар`яна МАЛЕТИЧ,

прокурор ОСОБА_4 (в режимі відеоконференцзв`язу),

обвинувачений - В`ячеслав КОНОВАЛОВ,

захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

І. Суть клопотання, що вирішується

1. В провадженні суду перебуває об`єднане кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263, частинами 1 та 2 статті 263-1 КК України. За результатом розподілу справи автоматизованою системою документообігу суду, вказана справа передана для розгляду судді ОСОБА_6 . У зв`язку з відрядженням судді Мостиського районного суду Львівської області ОСОБА_6 з 01 липня 2024 року, згідно з рішенням ВРП від 25.06.2024 року №1942/0/15-24 «Про відрядження судді Мостиського районного суду Львівської області ОСОБА_6 до Личаківського районного суду м.Львова» та тимчасовим відрахуванням його зі штату Мостиського районного суду Львівської області на час переведення на посаду судді Личаківського районного суду м.Львова, шляхом відрядження, на підставі Положення про автоматизовану систему документообігу суду, вказана справа була повернута до канцелярії суду для здійснення повторного розподілу автоматизованою системою документообігу суду.

За результатом розподілу справи автоматизованою системою документообігу суду, вказана справа передана для розгляду судді ОСОБА_1 .

2. Через канцелярію суду 17.07.2024 прокурор ОСОБА_7 подала письмове клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою без визначення розміру застави, яке долучене до матеріалів справи. В обґрунтування клопотання посилається на те, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 та ч.2 ст.263-1 КК України. Зважаючи на ризики, передбачені ст.177 КПК України, встановлені у даному кримінальному провадженні, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, просила продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , строк тримання під вартою на 60 днів, без визначення розміру застави.

ІІ. Позиція осіб, які беруть участь у справі

3. У судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 просила задовольнити подане клопотання. Зазначила, що надала копію клопотання для ознайомлення адвокатові та обвинуваченому о 12.00 год 17.07.2024.

4. Прокурор ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора ОСОБА_7 про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

5. Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_9 , підтвердили, що отримали клопотання для ознайомлення о 12.00 год 17.07.2024, просили замінити даний запобіжний захід на інший, не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

ІІІ. Встановлені обставини, положення закону, якими Суд керується та висновок Суду

6. Відповідно до ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ч. 1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

7. Встановлено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою подано до суду прокурором відповідно до ст.199 КПК України та відповідає вимогам ст.184 цього Кодексу.

8. Згідно з ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

9. Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Згідно вимог ч.1 ст.194 КПК України суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

10. Згідно наведених вимог у сукупності з положеннями ст.199 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених ризиків, які не зменшилися, або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, та неможливість завершення судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. А відповідно до положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

11. Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 28.03.2022, яка була залишена без змін 12.04.2022 ухвалою Львівського апеляційного суду обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід - тримання під вартою в Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19» строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Зокрема 19.05.2022, 11.07.2022, 05.09.2022, 24.10.2022, 20.12.2022, 13.02.2023, 06.04.2023, 23.05.2023, 18.07.2023, 14.08.2023, 10.10.2023, 05.12.2023, 29.01.2024, 26.03.2024, 24.05.2024 обвинуваченому ОСОБА_3 , продовжено дію вищевказаного запобіжного заходу до 22.07.2024.

12. Підставою для обрання і надалі продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стали достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При наданні оцінки ступеню ризику втечі, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує, що відповідно до практики ЄСПЛ ризик втечі не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку і може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (справа «Бекчиєв проти Молдови»).

Судом, при оцінці суворості можливого покарання та досліджених обставин, які оцінені в сукупності, встановлено, що існує наявність даного ризику та не встановлено стримуючі фактори, які свідчать, що обвинуваченим не будуть вживатися спроби для запобігання відправлення правосуддя в спосіб неявки в судове засідання.

13. Судом оцінені в сукупності: вагомість наявних доказів про обґрунтованість обвинувачення у вчинення ним кримінального правопорушення, зокрема, в обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування відображені з достатньою мірою для висновку про обґрунтованість пред`явленого йому обвинувачення; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його виним.

14. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії» автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_10 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити злочинну діяльність.

15. За змістом статті 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

16. З моменту взяття обвинуваченого ОСОБА_3 , під варту, і продовження такого запобіжного заходу та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому ОСОБА_3 , більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не встановлено.

Таким чином, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , його характеризуючи дані, ризики, які стали підставою для обрання і надалі продовження щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які продовжують існувати і не зменшилися, а також те, що останній підозрюються у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, які мають надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Судом не здобуто відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені статті 177 КПК України.

Ризики, що існували на час обрання і продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, що виправдовує тримання ОСОБА_3 , під вартою.

Застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу, за даних обставин суд вважає недоцільним, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам та забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 , а тому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід продовжити.

17. Згідно зі статті 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Враховуючи, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 закінчується 22.07.2024, суд вважає за необхідне продовжити такий на 60 днів, без визначення розміру застави, з наведених вище мотивів та підстав.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 199, 197, 369, 395 КПК України, Суд

п о с т а н о в и в:

1. Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

2. Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , строк тримання під вартою, в умовах Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)», запобіжний захід у виді тримання під вартою, терміном на 60 днів без визначення застави, до 14 вересня 2024 включно.

3. Копію ухвали вручити: обвинуваченому, захиснику обвинуваченого та прокурорам, направити для відома і виконання у Львівську установу виконання покарань (№19).

4. Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

5. Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів.

6. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Повний текст ухвали проголошений 19.07.2024 о 09.30 год.

Суддя ОСОБА_11