УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000066 від 21.06.2024 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Нова Кабузка, Новоаненського району, Республіки Молдова, громадянин України, не одружений, з середньою освітою, неповнолітних дітей не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий (20.06.2022 засуджений Київським районним судом міста Одеси, за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.ч.1,2 ст. 190 КК України, відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк три роки),

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

І. Суть клопотання

29 серпня 2024 року до Київського районного суду м. Одеса надійшло зазначене клопотання, у якому слідчий просив продовжити строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000066 від 21.06.2024 року відносно до підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області, за процесуального керівництва Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000066 від 21.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.369-2 КК України.

09.07.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 369-2 КК України.

10.07.2024 слідчим суддею Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за клопотанням слідчого погодженого з процесуальним керівником, підозрюваному ОСОБА_4 , обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, при цьому визначивши розмір застрави 300 розмірів прожитковиго мінімуму для працезданих осіб, який складає 908 400 грн.

01.08.2024 ухвалою Одеського апеляційного суду зменшено розмір застави до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Прокурор зазначив, що на цей час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 що, на йогодумку, обумовлює необхідність продовження строку дії зазначеного запобіжного заходу.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

2.1. Прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому мотивів.

2.2. Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_8 заперечила проти задоволення клопотання, зважаючи на завищену кваліфікацію, відсутність обгрунтованих ризиків, неможливість внесення застави в розмірі, що запропонована в клопотанні у зв`зку із скрутним майновим станом.

2.4. Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

ІІІ. Мотиви слідчого судді

3.1. Дослідивши клопотання, надані прокурором матеріали, заслухавши думку учасників, висловлену у судовому засіданні, слідчий суддя дійшов таких висновків.

3.2. Норми кримінального процесуального закону, якими керується слідчий суддя

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

3.3. Обставини, встановлені слідчим суддею

09.07.2024 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.369-2 КК України.

10.07.2024 слідчим суддею Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за клопотанням слідчого погодженого з процесуальним керівником, підозрюваному ОСОБА_4 , обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, при цьому визначивши розмір застрави 300 розмірів прожитковиго мінімуму для працезданих осіб, який складає 908 400 грн.

01.08.2024 ухвалою Одеського апеляційного суду зменшено розмір застави до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

3.4. Оцінка обґрунтованості підозри

Зміст повідомлення про підозру

09.07.2024 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.369-2 КК України.

Згідно з повідомленням про підозру кримінальні правопорушення були вчинені за таких обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до статті 1 Закону України «Про службу безпеки України», Служба безпеки України - державний орган спеціального призначення з правоохоронними функціями, який забезпечує державну безпеку України.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про службу безпеки України», до органів Служби безпеки України приймаються на конкурсній, добровільній і договірній основі громадяни України, здатні за діловими та моральними якостями, освітнім рівнем і станом здоров`я ефективно виконувати службові обов`язки. Критерії професійної придатності, зокрема юридичної обізнаності, визначаються кваліфікаційно-нормативними документами, які затверджуються Головою Служби безпеки України.

Стосовно осіб, які претендують на службу в органах Служби безпеки України, за їх письмовою згодою проводиться спеціальна перевірка в порядку, встановленому Законом України «Про запобігання корупції».

Особи, які претендують на службу в органах Служби безпеки України, до призначення на відповідну посаду подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», та зобов`язані повідомити керівництву органу, на посаду в якому вони претендують, про працюючих у цьому органі близьких їм осіб.

Співробітники Служби безпеки України зобов`язані подавати щороку до 1 квітня декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», а також дотримуватися інших вимог фінансового контролю, передбачених зазначеним Законом.

На співробітників Служби безпеки України поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, вчинив злочини у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг за наступних обставин.

У січні 2024 року ОСОБА_4 познайомився з інспектором Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_9 .

В ході спілкування ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_9 , що він є співробітником Управління Служби безпеки в Одеській області, у зв`язку із чим ОСОБА_9 може звертатися до нього, у тому числі, з питань працевлаштування до органів СБ України.

В подальшому, у червні 2024 року, до ОСОБА_9 звернувся його знайомий ОСОБА_10 , який будучи обізнаним, що ОСОБА_9 є співробітником поліції, спитав про наявність у нього знайомих, які можуть надати консультації щодо порядку вступу на службу до органів УСБ України в Одеській області, а також вимог які висуваються до кандидата, порядку подачі документів для участі у конкурсі та переліку документів, необхідних для участі у такому конкурсі.

У свою чергу, ОСОБА_9 згадав про знайомого ОСОБА_4 , який представлявся співробітником УСБ України в Одеській області та зателефонував йому, щоб запитати, чи зможе він проконсультувати ОСОБА_10 з питань працевлаштування до органів СБ України.

З цього часу у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення шляхом одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме на службових осіб УСБ України в Одеській області, щодо прийняття на службу до органів УСБ України в Одеській області ОСОБА_10 .

В ході розмови ОСОБА_4 , повідомив ОСОБА_9 , що він може здійснити вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме на службових осіб УСБ України в Одеській області, щодо прийняття ОСОБА_10 на службу до органів УСБ України в Одеській області

Разом з цим, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_9 , що ОСОБА_10 повинен буде надати йому, ОСОБА_4 , неправомірну вигоду у виді грошових коштів на загальну суму 10 000 (десять тисяч) доларів США, за здійснення ним впливу на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме на службових осіб УСБ України в Одеській області, щодо прийняття ОСОБА_10 на службу до органів УСБ України в Одеській області, оскільки, в іншому випадку, ОСОБА_4 штучно створить умови, за яких ОСОБА_11 взагалі не зможе вступити на службу до УСБ України в Одеській області. При цьому, ОСОБА_4 повідомив, що грошові кошти необхідно буде надавати частинами у безготівковій формі шляхом банківських переказів на картки та рахунки, які ОСОБА_4 надасть пізніше.

В подальшому, 02.07.2024, ОСОБА_4 , перебуваючи у м. Одеса, висунув ОСОБА_9 вимогу щодо необхідності передати йому грошові кошти у сумі 10 000 (десять тисяч) грн. за здійснення ним впливу на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме на службових осіб УСБ України в Одеській області , щодо прийняття ОСОБА_10 на службу до органів УСБ України в Одеській області.

При цьому, з метою конспірації протиправної діяльності, шляхом уникнення особистої зустрічі з ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , ОСОБА_4 визначив, як спосіб отримання неправомірної вигоди для себе, здійснення транзакції грошових коштів у сумі 10 000 (десять тисяч) грн. на банківську карту № НОМЕР_1 .

В свою чергу, ОСОБА_9 , діючи під контролем правоохоронних органів, відповідно до вимоги ОСОБА_4 , 03.07.2024 перебуваючи по АДРЕСА_3 , через банківський термінал самообслуговування «ПриватБанк» здійснив транзакцію грошових коштів в сумі 10 000 (десять тисяч) грн., на банківську карту № НОМЕР_1 , реквізити якої були надіслані йому безпосередньо ОСОБА_4 у текстовому повідомленні Інтернет-месенджеру «WhatsApp» з абонентського номеру НОМЕР_2 . Надалі під час чергової телефонної бесіди ОСОБА_4 , підтвердив факт одержання вищевказаних грошових коштів.

03.07.2024, після одержання грошових коштів в сумі 10 000 (десять тисяч) грн., ОСОБА_4 , конспіруючи свою протиправну діяльність, здійснив телефонний дзвінок за допомогою Інтернет-месенджеру «WhatsApp» ОСОБА_9 , та повідомив, що для успішного проходження військово-лікарської комісії при працевлаштуванні на службу до УСБ України в Одеській області, ОСОБА_10 у найближчій час має передати йому 2 тис. доларів США. При цьому, продовжуючи вчиняти конспіраційні заходи, для унеможливлення притягнення до кримінальної відповідальності, наголошуючи про свою належність до військовослужбовців СБУ, уникаючи особистої зустрічі з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ОСОБА_4 під час телефонної розмови висунув ОСОБА_9 вимогу, що вказана сума грошових коштів має бути передана частинами, у безготівковій формі на визначену ним банківську карту.

У подальшому, 08.07.2024 близько 16 год. 00 хв., перебуваючи в автомобілі Hyundai Sonata із реєстраційним номерним знаком НОМЕР_3 , який був припаркований за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_4 , конспіруючи свою протиправну діяльність, здійснив телефонний дзвінок за допомогою Інтернет-месенджеру «WhatsApp» ОСОБА_9 , в ході якого повідомив номер банківської карти № НОМЕР_4 , при цьому висунувши усну вимогу щодо необхідності зарахування на вказану карту суми грошових коштів, еквівалентної 1 000 (одній тисячі) доларів США. При цьому, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_9 , що у разі не надання вказаної незаконної грошової винагороди, він створить штучні умови, за яких ОСОБА_11 взагалі не зможе вступити на службу до УСБ України в Одеській області.

Після цього, 08.07.2024 о 16.25 год. ОСОБА_11 , діючи під контролем правоохоронних органів, перебуваючи у відділенні АТ КБ «ПриватБанк», за адресою: м. Одеса, вул. Черняховського, 5, діючи відповідно до вимог ОСОБА_4 , за допомогою банківського терміналу самообслуговування «ПриватБанк» здійснив транзакцію грошових коштів у сумі 21 000 (двадцять одна тисяча) грн. на банківську карту № НОМЕР_4 , а також о 16.31 год., з того самого терміну здійснив повторну транзакцію грошових коштів у сумі 20 000 (двадцять тисяч) грн. на банківську карту № НОМЕР_4 , реквізити якої були надані раніше безпосередньо ОСОБА_4 .

Після чого, ОСОБА_9 на виконання вимог ОСОБА_4 , здійснив аудіо-дзвінок в Інтернет-месенджері «WhatsApp» на абонентський номер НОМЕР_2 та повідомив ОСОБА_4 про факт передачі йому грошових коштів шляхом здійснення транзакції на визначену ним банківську карту. В свою чергу, ОСОБА_4 , переконавшись у надходженні грошових коштів, підтвердив вказаний факт, після цього бувзатриманий співробітниками правоохоронних органів.

Щодо обґрунтованості підозри

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри підтверджується наданими слідчим матеріалами, зокрема:

-Показами свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які будучі попередженими про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, повідомили відомі їм обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення;

-Протоколом обшуку, від 08.07.2024, відповідно до якого вбачається, що безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення та затримання в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_4 , проведено обшук автомобіля марки «Hyundai Sonata» державний номерний знак НОМЕР_3 , яким фактично користувався останній. Під час вказаного обшуку було виявлено та вилучено його мобільний телефон марки «Huawei P smart Z» IMEI: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ;

-Протоколом огляду предмету, від 09.07.2024 (об`єктом огляду є мобільний телефон «Huawei P smart Z» IMEI: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ), відповідно до змісту якого вбачається підтвердження свідчень наданих ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 щодо вчинення ОСОБА_4 , кримінального правопорушення. Крім того, в ході огляду мобільного телефону виявлено листування та телефонні з`єднання у Інтернет-месенджері «WhatsApp» між ОСОБА_4 , абонентський номер НОМЕР_2 та ОСОБА_9 (в телефонній книзі зазначений як « ОСОБА_13 ») абонентський номер НОМЕР_7 , зокрема підтверджується факт надсилання останньому реквізитів банківських карт та переводу грошових коштів;

-Протоколом огляду і вручення грошових коштів, від 03.07.2024, відповідно до вказаного протоколу вбачається, що ОСОБА_9 , 03.07.2024 отримав від співробітників СБУ грошові кошти в сумі10 тис. грн;

-Протоколом отримання добровільно наданого предмету, від 03.07.2024, відповідно до вказаного протоколу вбачається, що ОСОБА_9 , 03.07.2024 приблизно о 18.29 год., зайшов до приміщення «ЦУМ» за адресою: м. Одеса, вул. Пушкінська, 72, підійшов до банкомату АТ КБ «ПриватБанк», та здійснив транзакцію шляхом поповнення банківської карти № НОМЕР_1 , реквізити якої були надіслані йому безпосередньо ОСОБА_4 у текстовому повідомленні Інтернет-месенджеру «WhatsApp» з абонентського номеру НОМЕР_2 ;

-Протоколом огляду і вручення грошових коштів, від 08.07.2024, відповідно до вказаного протоколу вбачається, що ОСОБА_10 08.07.2024 отримав від співробітників СБУ грошові кошти в сумі 41 тис. грн;

-Протоколом отримання добровільно наданого предмету, від 08.07.2024, відповідно до вказаного протоколу вбачається, що ОСОБА_10 , 08.07.2024 приблизно о 16.24 год., зайшов до відділення АТ КБ «ПриватБанк» за адресою: м. Одеса, вул. Черняховська та здійснив поповнення банківської карти № НОМЕР_4 (номер якої йому надав ОСОБА_9 ) на загальну суму 41 тис. грн., для того, щоб ОСОБА_4 , розпочав процедуру працевлаштування його до СБУ. Після цього, ОСОБА_10 , добровільно видав два банківські чеки, текст на яких відповідає тексту чеків фото яких виявлено у телефонів ОСОБА_4 ;

Відомості, які містяться у наведених матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.369-2 КК України.

Слід наголосити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. В межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, слідчий суддя не констатує та не має права констатувати винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.

3.4. Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, отже слідчий суддя має оцінити їх наявність, зокрема ризиків:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних по вказаному кримінальному провадженню;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

3.5. Щодо ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, які згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, належать до тяжких ч.3 ст.369-2 КК України.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про те, що з огляду на військову агресію проти України в уповноважених органів ускладнене здійснення належного контролю за перетином особами державного кордону України. Зазначена обставина свідчить про можливість його перетину, у тому числі поза офіційними пунктами пропуску. А тому існуючі законодавчі обмеження для виїзду громадян України за кордон, на що звертала увагу сторона захисту, не виключають такої можливості.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, не маючи стримуючих факторів у вигляді міцних соціальних зв`язків та маючи значні матеріальні ресурси для тривалого перебування за кордоном, чому буде надано оцінку далі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Зазначений ризик підвищений тим, що підозрюваний неодружений, не має офіційного працевлаштування.

Викладене переконує слідчого суддю в обґрунтованості доводів слідчого щодо наявності цього ризику.

3.6. Щодо ризику незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у кримінальному провадженні

Під час оцінки цього ризику слідчий суддя виходить з того, що:

- по-перше, показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні;

- по-друге, встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

При цьому підозрюваний особисто знає заявника у кримінальному провадженнні.

Наведені обставини свідчать про обґрунтованість доводів прокурора в частині наявності ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою підбурення їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання неправдивих показань чи відмови від дачі показань на користь підозрюваної.

3.7. Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення

ОСОБА_4 володіє інформацією про кримінальне провадження стосовно нього, обставин, що є предметом доказування у кримінальному провадженні, а тому може безперешкодно знищити, сховати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.

3.8. Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення

ОСОБА_4 , раніше судимий, а саме: 20.06.2022 засуджений Київським районним судом міста Одеси, за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.ч.1,2 ст. 190 КК України, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк три роки. Не зважаючи на це, підозрюваний не став на шлях виправлення та продовжив вчиняти кримінальні правопорушення. У зв`язку з чим, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , може і в подальшому продовжити свою злочинну діяльність направлену на власне збагачення шляхом вчинення як майнових так і корупційних злочинів.

3.9. Щодо наявності підстав для продовження запобіжного заходу

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, на цьому етапі кримінального провадження продовження запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Також ч. 2 ст. 183 КПК України визначає виключний перелік осіб, до яких може бути застосований цей запобіжний захід. ОСОБА_4 належить до цього переліку як особа, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 цієї статті).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є: домашній арешт, застава, особиста порука, особисте зобов`язання. Втім, на переконання слідчого судді, жоден з цих запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим ризикам.

Окрім обґрунтованості підозри та встановлених ризиків, слідчий суддя враховує також інші обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, майновий стан, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються ці обставини.

Оцінивши наведені обставини у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є пропорційним для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні слідчого, а застосування підозрюваному іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого щодо необхідності продовження до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який відповідає верхній межі, визначеній ч. 1 ст. 197 КПК України для цього запобіжного заходу.

Необхідність визначення саме такого строку обумовлена тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершене, а підстави вважати, що наведені ризики можуть зникнути чи зменшитися раніше цього строку, відсутні. Водночас, строк дії запобіжного заходу не може перевищувати строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

3.10. Щодо неможливості завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали

Прокурор послався на неможливість закінчення досудового розслідування до завершення строку дії попередньої ухвали. Зокрема, наголосив на необхідності:

- провести тимчасові доступи до речей та документів, які перебувають

у володінні АТ «Універсал Банк», АТ «Державний ощадний банк України»;

- зняти гриф секретності з матеріальних носіїв, виконаних за результатами проведених негласних слідчих (розшукових) дій;

- зняти гриф секретності з клопотань про проведення негласних слідчих (розшукових) дій та доручення оперативному підрозділу в порядку ст. 40 КПК України, на проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

-зняти гриф секретності з ухвал Одеського апеляційного суду, які стали підставою проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

-встановити та допитати інших свідків, які обізнані про обставини, які встановлюються під час досудового розслідування;

-зібрати характеризуючі матеріали відносно підозрюваного;

-повідомити про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення;

-скласти обвинувальний акт та реєстр;

-виконати інші слідчі (розшукові) дії, необхідність у яких може виникнути під час проведення досудового розслідування.

На переконання слідчого судді, зазначені процесуальні дії безпосередньо стосуються обставин кримінального правопорушення та спрямовані на їх повне та всебічне з`ясування. Їх обсяг є суттєвим та сторона обвинувачення об`єктивно потребуватиме значного часу для їх проведення.

3.11. Щодо визначення розміру застави

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України (ч. 3 ст. 183 КПК України).

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та встановлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (ч. 5 ст. 182 КПК України).

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» (п. 78, 820) ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, прибуття обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути врахована наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Отже, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати стримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

Враховуючи встановлені ризики, слідчий суддя дійшов висновку, що застава у визначених законом межах, з урахуванням усіх обставин справи, не здатна забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого кримінального злочину в умовах воєнного стану, пов`язаному із незаконним працевлаштуванням в органи СБУ, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку протиправних дій, а також високий ступінь встановлених ризиків, слідчий суддя приходить до висновку, що застава в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 242 240 грн. зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених цим Кодексом.

3.12. Щодо покладення на підозрюваного обов`язків

У разі внесення застави, з метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні, а також запобігання позапроцесуальній поведінці підозрюваного, наявні підстави для покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та необхідність покладення яких була доведена стороною обвинувачення, а саме: не відлучатися із міста Одеса без дозволу слідчого або прокурора; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у вказаному кримінальному провадженні, що визначені слідчим або прокурором; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

3.13. Висновки слідчого судді

Ані сторона захисту, ані сторона обвинувачення не повідомили слідчого суддю про зміну обставин, які стали підставою для застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя враховує, що згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини з плином часу інтенсивність ризику позапроцесуальної поведінки підозрюваного зменшується. Разом з тим, ступінь зменшення ризиків не досяг того рівня, який переконав би слідчого суддю у відсутності підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 .

За таких обставин клопотання прокурора слід задовольнити.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000066 від 21.06.2024року ОСОБА_4 - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою до 02 листопада 2024 року включно, із можливістю внесення застави на умовах визначених в ухвалі Одеського апеляційного суду від 01.08.2024 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1