Справа № 675/1533/24
Провадження № 1-в/675/113/2024
У Х В А Л А

"17" жовтня 2024 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючого -

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав подання в.о. начальника Шепетівського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до закону в частині вирішення питання про звільнення від призначеного судом покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 05.03.2024 року за ст.ст. 185 ч. 4, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,

в с т а н о в и в :

До суду надійшло подання в.о. начальника Шепетівського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до закону в частині вирішення питання про звільнення від призначеного судом покарання ОСОБА_5 , засудженого вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 05.03.2024 року за ст.ст. 185 ч. 4, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік.

Подання обґрунтоване тим, що засуджений ОСОБА_5 перебуває на обліку органу з питань пробації.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року. Цим законом внесені зміни до ст. 51 КУпАП, згідно з якими викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Представник органу з питань пробації вказує, що відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Водночас на момент вчинення крадіжки ОСОБА_5 вартість викраденого майна відповідно до обвинувального вироку становила 698,00 грн, сума якого не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у 2024 році (3028,00 грн), через це орган пробації вважає, що слід вирішити питання про звільнення засудженої від відбування покарання.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення подання не заперечував, вважав за можливе його задовольнити.

Представник органу з питань пробації та засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час судового засідання повідомлені належним чином, надіслали до суду письмові заяви про слухання справи за їх відсутності.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття, а тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду подання у відсутності засудженого та представника органу з питань пробації.

Суд, вивчивши подання та перевіривши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч. 2 і 3 ст. 74 КК України.

Клопотання (подання) про вирішення питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч. 2 і 3 ст. 74 КК України, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок (п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України).

Так, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 статті 51 КУпАП установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ст. 51 ч. 1 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, з наведеного вбачається, що на даний час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених на дату вчинення відповідного правопорушення.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Це положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2024 рік" прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 1 січня 2024 року становив 3028 грн, а 50% від його розміру становили 1514 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 3028 грн.

Як вбачається із вироку Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 05.03.2024 року, ОСОБА_5 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, де вартість викраденого останньою майна становила 698,00 грн, що менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_5 за вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 05.03.2024 року вчинив крадіжку на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння кримінального правопорушення, караність вказаного діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ усунена, слід звільнити засудженого від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Подання задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання у виді 5 років позбавлення волі, призначеного за вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 05.03.2024 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1