Справа № 461/598/22
Провадження № 1-кп/461/112/24
У Х В А Л А
25.10.2024 року. м. Львів
Галицький районний суд м. Львова
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого (в режимі відео конференції) ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
представника власника майна ОСОБА_11 ,
представника власника майна ОСОБА_12 ,
В провадженні Галицького районного суду м. Львова знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.
Клопотання вмотивоване тим, що службовим особам ТОВ «УКРКОНТСЕРВІС» або ТОВ "ВР КОМПАНІ" не було вручено іовідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.З ст.191, 1 ст. 239 КК України, або будь-яких інших злочинів. Усі необхідні процесуальні та слідчі дії та експертні дослідження проведені, а тому важаємо, що передача власнику майна можлива без шкоди для розгляду вказаного тнмінального провадження в суді. Враховуючи вище зазначене вважає, що на сьогоднішній день не має жодних підстав, и не повернення майна - чотирьох ноутбуків, вилучених відповідно до протоколу обшуку 21.05.2020 року слідчим слідчого управління ГУ НП у Львівській області, ОСОБА_14 , на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду міста Львова, ОСОБА_15 від 28.04.2020 року та підлягає поверненню володільцю майна - ТОВ «УКРКОНТСЕРВІС».
Прокурор у судовому засіданні проти повернення вказаного майна на відповідальне збергінання ТзОВ «Укрконсервіс» не заперечив.
Інші учасники проти клопотання представника володільця майна ТзОВ «Укрконсервіс» не заперечили.
Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Судом встановлено, що в провадженні Галицького районного суду м. Львова знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.
Так, в поданому клопотанні представник власника майна зазначає, що на теперішній час відсутні підстави для подальшого арешту тимчасово вилученого майна, а подальше перебування майна під арештом порушує його права на користування майном.
Статтею 13 КПК України встановлено, що не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
За загальним правилом, статус тимчасового вилученого майно набуває з моменту фактичного позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких воно перебуває можливості володіти, користуватися та розпоряджатися ним до вирішення питання про арешт майна або його повернення (ч. 1 ст. 167 КПК України).
Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку.
Застосування до ухвал слідчого судді про надання дозволу на обшук положень, які регламентують загальні вимоги щодо судового рішення, необхідно здійснювати з урахуванням стадії кримінального провадження. Так, зазначення відомостей про речі, документи, для виявлення яких проводиться обшук, є обов`язковим елементом ухвали про надання дозволу на проведення обшуку (ст. 235 КПК України). В ухвалі мають зазначаються мотиви проведення обшуку (з якою метою він проводиться), а також перелік речей і документів, який має вказувати саме на речі або документи, для виявлення яких проводиться обшук. Надання чіткого переліку таких речей та документів є необов`язковим.
Частиною 5 ст. 236 КПК України визначено, що обшук на підставі відповідного судового рішення, повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети такого обшуку. При обшуку слідчий має право оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч. 7 ст. 236 КПК України).
Отже тимчасово вилученим під час виконання ухвали про обшук майном, є вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.
З аналізу зазначеної норми вбачається, що у разі, якщо вилучене під час обшуку майно було включено до переліку майна, щодо якого проводився обшук, в такому випадку такі речі та документи не можуть вважатися тимчасово вилученим майном, що в свою чергу не зумовлює необхідності додаткового накладення арешту на таке майно в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України.
Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що обставини, які були враховані при тимчасовому вилучення майна, на даний час частково перестали існувати, а тому в подальшій забороні користуватися майном відпала потреба.
Керуючись ст.ст. 131, 169, 234,236 КПК України, суд, -
клопотання представника власника майна клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрконтсервіс» ОСОБА_12 - задоволити частково.
Попередити Товариство з обмеженою відповідальністю ««Укрконтсервіс» про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України, за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт.
Ухвала підлягає негайному виконанню та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 25 жовтня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1