Справа № 163/2496/23 Провадження №11-сс/802/350/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 06 лютого 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду із скаргою на повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000211.

Ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 06.02.2024 вказану скаргу задоволено та відповідно скасовано повідомлення про підозру від 30.11.2023 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, у кримінальному провадженні №0000211.

Таке своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що повідомлення про підозру не було вручено ОСОБА_7 у порядку, який передбачений нормами КПК України. При цьому, слідчий суддя зазначив, що надсилання ОСОБА_7 такого повідомлення через мессенджери і, зокрема «Ватсап» не можна вважатися належним врученням повідомлення про підозру особі.

Прокурор не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, подав на нього апеляційну скаргу. В обґрунтування апеляційних доводів зазначає про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 відповідає вимогам ч.1 ст.277 КПК України. З аналізу матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування вжито усі можливі та необхідні заходи для повідомлення ОСОБА_7 про підозру, тобто дотримано вимоги ст.278 КПК України. Повідомлення було скеровано за місцем проживання ОСОБА_7 ( АДРЕСА_1 ), яку він повідомив органу досудового розслідування під час відібрання у нього пояснень. Така його адреса проживання була також встановлено за допомогою інших процесуальних дій. Окрім того, повідомлення про підозру ОСОБА_7 було скеровано на мессенджер «Ватсап», що на думку прокурора відповідає положенням ст.135 КПК України, де передбачено, що здійснення виклику в кримінальному провадженні може бути шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телефонограмою. Однак, після повідомлення про підозру через мессенджер «Ватсап» ОСОБА_7 залишив своє місце проживання та припинив використання повідомлених ним номерів мобільних телефонів, а також всіляко ухиляється від явки до слідчого, що ускладнює можливість встановити його місцезнаходження. Такі обставини вказують про те, що ОСОБА_7 відомо про повідомлення про підозру, однак він намагається уникнути відповідальності використовуючи формальні приводи, які пов`язані з його фактичним ухиленням від слідства. Тому прокурор вважає, що слідчий суддя прийшов до передчасного висновку про скасування повідомлення про підозру. Посилаючись на це, просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити в задоволенні скарги захисника підозрюваного про скасування повідомлення про підозру.

Крім того, прокурор подав доповнення до апеляційної скарги, де зазначає, що скарга захисником підозрюваного до місцевого суду була подана з порушенням строків на оскарження повідомлення про підозру, які передбачені п.10 ч.1 ст.303 КПК України. А тому вважає, що слідчий суддя повинен був відмовити у відкритті провадження за скаргою захисника підозрюваного на повідомлення про підозру.

Захисник підозрюваного подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких апеляційні доводи вважає повністю безпідставними, а ухвалу слідчого судді обґрунтованою та законною. Тому просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а оскаржуване рішення слідчого судді, - без змін.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги із доповненнями, заперечення на скаргу, прокурора, який підтримав апеляційні доводи та просив задовольнити, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, у тому числі повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги (ст.307 КПК України).

Апеляційним переглядом встановлено, що у своїй скарзі до слідчого судді захисник підозрюваного, окрім іншого, фактично оскаржував порядок вручення письмового повідомлення про підозру від 30.11.2023 вважаючи, що органом досудового розслідування не виконувалися вимоги ст.42 та глави 22 «Повідомлення про підозру» КПК України, а також з допущенням інших порушень кримінального процесуального закону.

Задовольняючи таку скаргу слідчий суддя виходив із того, що повідомлення про підозру від 30.11.2023 не було вручено ОСОБА_7 у порядку, який передбачений нормами КПК України. Також слідчий суддя зазначив, що надсилання ОСОБА_7 такого повідомлення через мессенджер «Ватсап» не можна вважати належним врученням повідомлення про підозру особі.

З таким висновком слідчого судді погоджується й колегія суддів апеляційного суду з огляду на таке.

Випадки повідомлення про підозру, зміст письмового повідомлення про підозру, порядок її вручення та зміни передбачає глава 22 КПК України.

Так, за положеннями ч.ч.1, 2 ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст.278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу.

Зміст письмового повідомлення про підозру визначено у ст.277 КПК України.Так, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.Повідомлення має містити такі відомості:1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;4) зміст підозри;5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;7) права підозрюваного;8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Відповідно до ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.

З налізу вказаних процесуальних норм вбачається, що у разі неможливості вручити особі особисто повідомлення про підозру, воно вручається у спосіб, передбачений процесуальним законом для вручення повідомлень, тобто глави 11 КПК України, і зокрема ст.ст.135-136.

Так, ст.135 КПК України передбачено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

При цьому, належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом (ст.136 КПК України).

Проаналізувавши вищевказані процесуальні норми колегія суддів вважає, що підставами для скасування повідомлення про підозру можуть бути очевидні процесуальні порушення, допущені органом досудового розслідування під час її складання чи вручення або ж її необґрунтованість.

Судом відповідно до матеріалів провадження встановлено, що СВ ВП №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження, яке 03.11.2023 внесене до ЄРДР під №0000211 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

30 листопада 2023 року слідчим було складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, яке погоджено прокурором.

Встановлено і те, що це повідомлення про підозру 30 листопада 2023 року було скеровано поштовим зв`язком за місцем проживання ОСОБА_7 - АДРЕСА_1 . Однак, доказів про його вручення матеріали провадження не містять. Таких не було надано і під час судового розгляду.

Окрім того, повідомлення про підозру було скеровано ОСОБА_7 через мессенджер «Ватсап».

Також місцевий суд встановив, що ОСОБА_7 жодного разу не був повідомлений належним чином про виклик до слідчого, так як усі повідомлення повернулись без вручення у зв`язку з його відсутністю за місцем проживання.

Проаналізувавши встановлені судом обставини в розрізі із наведеними нормами кримінального процесуального права, колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання, що при врученні згаданого повідомлення про підозру ОСОБА_7 слідчим не були дотримані вимоги ст.278 КПК України, які регулюють порядок вручення письмового повідомлення про підозру.

А тому, висновком слідчого судді, який викладений в оскаржуваній ухвалі про доведеність підстав для скасування складеного повідомлення про підозру правильним, оскільки підозра дійсно не була здійснена у відповідності до чинних норм КПК України.

При цьому, апеляційні доводи прокурора про те, що скерування ОСОБА_7 сканованого чи сфотографованого повідомлення про підозру на мессенджер «Ватсап» слід вважати таким, що воно вручено йому належним чином у відповідності до ст.278 КПК України, є цілком безпідставними, оскільки надіслання повідомлення таким чином не може вважатись таким, що відповідає положенням, передбаченим ст.135 КПК України.

Окрім того, апеляційним судом не беруться до уваги твердження прокурора на те, що рішення слідчого судді є незаконним через те, що скарга захисником підозрюваного до місцевого суду була подана з порушенням строків на оскарження повідомлення про підозру, які передбачені п.10 ч.1 ст.303 КПК України, оскільки враховуючи дату складеного повідомлення 30.11.2023, а також дату подання скарги до суду 31.01.2024, то слід констатувати, що вона подана у відповідності до положень п.10 ч.1 ст.303 КПК України в розрізі із нормами ст.115 цього Кодексу, яка передбачає обчислення процесуальних строків.

Зважаючи на вищевикладене, усі доводи прокурора, які викладені в апеляційній скарзі із доповненнями до неї щодо незаконності оскаржуваного судового рішення не заслуговують на увагу суду, оскільки на думку апеляційного суду фактично зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.

Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та спростовуються вищевикладеним.

За таких обставин, слідчий суддя суду першої інстанції з дотриманням вимог КПК України обґрунтовано задовольнив скаргу захисника підозрюваного, а тому законних підстав для скасування ухвали слідчого судді і постановлення нового судового рішення по викладених в апеляційній скарзі доводах прокурора, апеляційний суд не вбачає.

Зважаючи на вищевикладене апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, - без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 06 лютого 2024 року, якою скасовано повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000211, - без змін.

Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді