1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/5716/24 1-кс/335/4508/2024
23 жовтня 2024 року м. Запоріжжя
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.05.2024 на ноутбук Asus, моделі K55V, в корпусі чорно-сірого кольору, та зарядний пристрій до нього, які належать ОСОБА_4 . Клопотання вмотивоване тим, що потреба в подальшому арешті вищезазначеного майна відпала.
В судове засідання власник майна та його представник не з`явилися. 23.10.2024 представник власника майна подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Слідчий в судове засідання не з`явилася, на електронну пошту суду направила заяву в якій просила клопотання розглядати за її відсутності, зазначивши, що проти повернення ноутбука та зарядного пристрою його власнику не заперечує, оскільки всі дослідження та експертизи на теперішній час проведено.
Вивчивши клопотання та заяви учасників провадження, слідчий суддя доходить наступних висновків.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України). Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).
При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню (ст. 3 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Абзацем 2 ч. 1 ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвалою слідчого судді 29.05.2024 накладено арешт на ноутбук Asus, моделі K55V, в корпусі чорно-сірого кольору, та зарядний пристрій до нього, вилучені 23.05.2024 під час проведення обшуку офісного приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном до скасування такого обмеження у встановленому законом порядку.
Арешт накладено за клопотанням слідчого з метою збереження речових доказів. Постановляючи ухвали про арешт майна слідчий суддя виходив з того, матеріали кримінального провадження, додані до клопотання, містять достатні дані для висновку про те, що вилучені під час обшуку речі, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту зазначених речей є необхідним на даній стадії кримінального провадження і потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи їх власників (володільців).
Частиною 1 ст. 100 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.
Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду (ч. 2 ст. 100 КПК України).
Європейський суд з прав людини висловив позицію, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98). Згідно з практикою ЄСПЛ втручання у власність фізичних чи юридичних осіб це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату. Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу. Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема: законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).
Враховуючи те, що вже проведено комп`ютерно-технічну експертизу ноутбука «Asus» модель K55V, в корпусі чорно-сірого кольору, та слідчий не заперечує проти клопотання, подальше позбавлення власника зазначених речей права користування ними слідчий суддя вважає невиправданим. Отже, клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 174, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.05.2024 (справа №335/5716/23) на ноутбук «Asus», моделі K55V, в корпусі чорно-сірого кольору, та зарядний пристрій до нього - скасувати.
Ухвала підлягає негайному виконанню та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 28 жовтня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1