Справа № 188/1341/24
Провадження № 1-кп/188/277/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в cмт. Петропавлівка обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000100 від 23.05.2024р. та угоду про визнання винуватості відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець

с. Брагинівка Петропавлівського району Дніпропетровської

області, громадянин України, проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , не одружений, освіта середня-технічна,

працює гірник підземний РВР ШУ «Дніпровське»

ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», має на утриманні

неповнолітню дитину, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

відповідно до ст. 89 КК України вважається таким,

що не має судимості,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 Кримінального кодексу України, -

за участю прокурора: ОСОБА_4

за участю обвинуваченого: ОСОБА_3

за участю захисника: ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» до правоохоронних органів відносяться органи прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, митні органи, органи охорони державного кордону, органи державної податкової служби і установи виконання покарань, державної контрольно-ревізійної служби, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозахисні та правоохоронні функції.

23 травня 2024 року о 08:00 годині на чергування у складі наряду сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 4 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області заступили інспектор СРПП старший лейтенант поліції ОСОБА_6 та поліцейський СРПП сержант поліції ОСОБА_7 , згідно графіку чергувань затвердженого керівництвом зазначеного відділення поліції.

23 травня 2024 року о 17 год. 24 хв. поліцейським СРПП відділення поліції № 4 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на службовий планшет надійшов виклик через оператора 102, зареєстрований в ЄО за № 1850, від заявника ОСОБА_3 мешканця АДРЕСА_1 , про факт жорстокого поводження з тваринами.

23.05.2024 року о 18:00 годині наряд у складі поліцейських ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , виконуючи свої службові обов`язки та посадові інструкції, з метою реагування на звернення громадян, на службовому автомобілі «Шкода Рапід», д.н. НОМЕР_2 прибули на місце виклику за адресою: АДРЕСА_1 , де до вказаних співробітників вийшов заявник ОСОБА_3 та очевидиця події ОСОБА_8 .

З метою виконання своїх службових обов`язків та реагування на вищевказану заяву поліцейські ОСОБА_7 та ОСОБА_6 запропонували заявнику ОСОБА_3 та очевидиці ОСОБА_8 повідомити про причини виклику поліції на надати відповідні письмові пояснення та написати заяву.

Після чого, поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перебуваючи у службовому автомобілі, виконуючи свої функціональні обов`язки почали складати документи, а саме: поліцейський ОСОБА_6 опитував ОСОБА_8 , а поліцейський ОСОБА_7 . відповідно опитував ОСОБА_3 . При цьому ОСОБА_7 , діючи згідно ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» увімкнув нагрудну боді-камеру та здійснював відео фіксацію виклику.

23.05.2024 року о 18:00 годині, під час надання пояснень, ОСОБА_3 , згадавши, що раніше відносно нього поліцейським ОСОБА_6 складено протокол за ст. 130 КУпАП України, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, почав висловлюватися нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_6 , висловлюючи погрози фізичної розправи та спричинення тілесних ушкоджень.

На прохання припинити свої протиправні дії та заспокоїтись ОСОБА_3 не реагував. У той час коли поліцейський ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_8 ознайомитись з текстом пояснення та підписати його, ОСОБА_3 поводячись агресивно, продовжуючи висловлюватись нецензурною лайкою на адресу поліцейських о 18:02 годині 23.05.2024 року підійшов до поліцейського ОСОБА_6 та вихопивши в нього з рук аркуш з поясненням від ОСОБА_8 порвав його, заборонивши їй підписувати даний документ, повідомивши, що дане пояснення не відповідає дійсності.

Після чого, ОСОБА_3 , продовжуючи свої умисні протиправні дії, пішов у двір свого домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , звідки повернувся о 18:04 годині 23.05.2024 року, тримаючи в руках сільськогосподарський інвентар вила, викрикуючи погрози на адресу працівників поліції, з якими підійшов до службового автомобіля поліцейських.

На вимогу ОСОБА_7 припинити свої протиправні дії та заспокоїтись, ОСОБА_3 спочатку відкинув вила в сторону, але одразу пішов та підняв їх та підійшовши до службового автомобіля «Шкода Рапід» д.н. НОМЕР_2 з лівого боку о 18:05 годині умисно почав наносити удари гострою частиною вил по корпусу автомобіля, а саме: зліва спереду та зліва ззаду. Спричинивши механічні ушкодження транспортному засобу у вигляді: відлущення фарби на лівій задній дверці, подряпини тонуючого покриття на склі задньої лівої двері, двох вм`ятин та подряпин фарби на задньому лівому крилі, а також завдав удар по задньому колесі, пробивши гуму, та незважаючи на заклики поліцейських припинити свої умисні злочинні дії, ОСОБА_9 , тримаючи в руках вила, погрожував поліцейським фізичною розправою та насильством.

У свою чергу поліцейський ОСОБА_7 з метою припинення протиправних дій ОСОБА_3 та захисту від можливого нападу з його боку, діючи відповідно до ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» застосував відносно ОСОБА_3 спеціальний засіб дратівливої та сльозогінної дії «Терен 4М».

У цей час до службового автомобіля підійшов поліцейський ОСОБА_6 , а ОСОБА_3 у свою чергу, продовжуючи свої умисні злочинні протиправні дії, тримаючи вила в руках, знову наблизився до службового автомобіля, викрикуючи погрози заподіяння фізичної розправи працівникам поліції. У ході чого поліцейський ОСОБА_6 , з метою припинення протиправних дій ОСОБА_3 та захисту від можливого нападу з його боку, з метою протидії вчинення подальших незаконних дій з його боку, діючи відповідно до ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» застосував відносно ОСОБА_3 спеціальний засіб дратівливої та сльозогінної дії «Терен 4М», від дії якого ОСОБА_3 відійшов на деяку відстань.

Після чого о 18:07 годині 23.05.2024 року поліцейські ОСОБА_7 та ОСОБА_6 сіли до службового автомобіля та поїхали з вказаного місця.

У підготовчому судовому засіданні розглянуто угоду, укладену між прокурором та обвинуваченим, про визнання винуватості від 30 травня 2024 року по кримінальному провадженню № 0000100, за умовами якої ОСОБА_3 погоджується на призначення йому покарання за ч. 1 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки, звільнивши від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Прокурор та захисник в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просили цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 надали згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження та угоду про визнання винуватості, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 повністю відповідає вимогам законодавства, оскільки її умови не суперечать вимогам КПК України та іншим Законам.

Слідчими органами правильно визначена правова кваліфікація дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 345 КК України, як погроза насильством, пошкодження майна щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства та принципам гуманізму, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, є всі обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди було добровільним, обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, є всі фактичні підстави для визнання винуватості, узгодженні сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, при призначені покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 472, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 травня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000100, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, призначивши покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ: відеозаписи з камери поліцейського на диску VIDEX CD-R 700mb 80min, які долучені до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ: вила, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів на підставі квитанції № 512 від 06.06.2024р., - знищити.

Судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Захід забезпечення кримінального провадження не обирався.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку, звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1