Провадження № 1-кс/202/4925/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання слідчого СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровські області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 за погодженням прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної Безпеки України Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного 28.08.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000918 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 204 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

19.07.2024 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, в якому слідчий просить накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні №0000918 від 28.08.2023 із забороною права на їх відчуження, розпорядження та користування, що вилучені під час обшуку 17.07.2024 р. у приміщенні гаражу (з синіми воротами) біля автостоянки за адресою: АДРЕСА_1 розташований на земельній ділянці з кадастровим номером № :02:059:0016, яке знаходиться в користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого виявлено та вилучено наступне : 21 (двадцять одна) порожні ємкості об`ємом 10 літрів; 6 (шість) порожніх ємкості об`ємом 6 літрів.

Клопотання обґрунтовано тим, що в за інформацією управління СБУ у Дніпропетровській області у рамках протидії загрозам діяльності організацій, окремих груп та осіб, спрямованої на зниження рівня економічної безпеки держави, отримано дані щодо вчинення кримінального правопорушення у сфері господарської діяльності з боку громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , який спільно з групою підконтрольних йому осіб організував незаконне виготовлення, зберігання, транспортування та збут підакцизних товарів в особливо з підробленими марками акцизного податку, а саме спиртових дистилятів та фальсифікованих алкогольних напоїв.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , упродовж тривалого періоду часу, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення від реалізації незаконно виготовленої алкогольної продукції та тютюнових виробів, в порушення вимог ст. 226 Податкового Кодексу України, Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1251 від 27.12.2010, з корисливих мотивів, здійснювали незаконне виготовлення, зберігання, транспортування з метою збуту у приміщеннях торгівельних закладів на території м. Кривого Рогу та Криворізького району Дніпропетровської області незаконно виготовлених алкогольних напоїв та тютюнових виробів, які не відповідають установленим законодавством та нормативними документами вимогам та стандартам.

Так, під час досудового розслідування кримінального провадження №0000918 від 28.08.2023 серед іншого встановлено, що ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами використовує для зберігання незаконно виготовленої фальсифікованої алкогольної продукції, засобів та знаряддя для виготовлення фальсифікованої продукції приміщення гаражу (з синіми воротами) біля автостоянки за адресою: АДРЕСА_1 розташований на земельній ділянці з кадастровим номером № :02:059:0016.

В ході досудового слідства 17.07.2024 на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.07.2024 проведено санкціонований обшук у приміщенні гаражу (з синіми воротами) біля автостоянки за адресою: АДРЕСА_1 розташований на земельній ділянці з кадастровим номером

№ :02:059:0016, яке знаходиться в користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого виявлено та вилучено наступне :

- 21 (двадцять одна) порожні ємкості об`ємом 10 літрів;

- 6 (шість) порожніх ємкості об`ємом 6 літрів.

Слідчий посилається, що необхідність накладення арешту на вилучене майно виникла з підстав передбачених п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, яке по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна, а також необхідний для подальшого проведення слідчих дій. Завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час, при цьому забезпечити збереження речових доказів, що і дає достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Таким чином, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий за погодженням з прокурором звернувся з клопотанням до слідчого судді.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином, слідчим надано заяву про розгляд клопотання за його відсутність.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та надані докази, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000918 від 28.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 204 КК України.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом, передбачено ч. 1 ст. 167 КПК України.

Зі змісту ч. 2 ст. 167 КПК України вбачається, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як встановлено в судовому засіданні клопотання про арешт майна подано до суду в межах строку, визначеного ч.ч.3, 5 ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З урахуванням викладеного, зазначена незаконно виготовлена вилучена в ході обшуку підакцизна продукція окремо або в сукупності може вказувати на причетність до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199, ч.1 ст. 204 КК України ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та/або інших осіб, використовувався останніми у злочинній діяльності як предмет вчинення кримінального правопорушення, зокрема збувався на території м. Кривого Рогу та Криворізького району Дніпропетровської області, тобто цілком відповідає критеріям, вказаним у ст. 98 КПК України, а відтак обґрунтовано має правовий статус речового доказу.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий просить арештувати майно з метою забезпечення збереження речових доказів, в порядку, визначеному п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Разом з тим, зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України слідує, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зазначеним у ст. 98 КПК України, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено, що вилучене в ході огляду майно а саме : 21 (двадцять одна) порожні ємкості об`ємом 10 літрів; 6 (шість) порожніх ємкості об`ємом 6 літрів, які визнані речовим доказом у даному кримінальному провадженні, мають доказове значення у даному кримінальному провадженні та можуть бути використані як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що накладення арешту, наразі, на зазначене майно буде відповідати тим завданням кримінального провадження під час проведення досудового розслідування, а отже відповідатимуть вимогам ст. 2, 98, 170 КПК України.

Крім того, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На думку слідчого судді, органом досудового розслідування доведено, що незастосування в даному випадку арешту речових доказів може призвести до їх приховування, пошкодження, знищення, перетворення.

З метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя доходить висновку про наявність правових підстав для арешту майна, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, в зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а отже після усунення обставин, які були підставою для накладення арешту, зокрема проведення експертизи, власник майна має право звернутися до суду з клопотанням про скасування арешту майна, чи надати докази належності вказаного майна іншим особам тощо, що буде оцінено вже під час іншої процедури, передбаченої законом, задля можливості визначення, можливо, іншого менш обтяжливого способу забезпечення доказів чи визначеного способу арешту майна.

Керуючись ст. ст.170-173КПК України , слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні №0000918 від 28.08.2023 із забороною права на їх відчуження, розпорядження та користування, що вилучені під час обшуку 17.07.2024 р. у приміщенні гаражу (з синіми воротами) біля автостоянки за адресою: АДРЕСА_1 розташований на земельній ділянці з кадастровим номером № :02:059:0016, яке знаходиться в користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого виявлено та вилучено наступне :

- 21 (двадцять одна) порожні ємкості об`ємом 10 літрів;

- 6 (шість) порожніх ємкості об`ємом 6 літрів.

Арештоване майно зберігати в порядку визначеному розділом «Зберігання речових доказів» Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1