Справа № 274/6206/24 Провадження № 1-в/0274/923/24
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2024 м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника ДУ «Бердичівський виправний центр (№ 108)» ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши провадження за клопотанням про заміну покарання більш м`яким засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, який має на утриманні двох дітей 2008 та 2010 років народження, не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -
в с т а н о в и в :
30.07.2024 до Бердичівського міськрайонного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , який відбуває покарання у виді обмеження волі в ДУ «Бердичівський виправний центр (№ 108)», про заміну покарання більш м`яким - штрафом.
В судовому засіданні засуджений заяву підтримав, просив її задовольнити. Доповнив власну заяву тим, що не заперечує проти заміни покарання у виді обмеження волі іншим, ніж штраф, зокрема, покаранням у виді громадських робіт.
Представник ДУ "Бердичівський випраний центр (№ 108)" не підтримав клопотання засудженого.
Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви засудженого, вважає, що засуджений не став на шлях виправлення.
Заслухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення та відбув частину строку покарання, яка визначена ч. 4 ст. 82 КК України.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше третини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.
Враховуючи положення ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, є кримінальним проступком.
Відповідно до п.п. 2, 17 роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.02 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці, тощо. Заміна невідбутої частини покарання біль м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.
Судом встановлено, що вироком Дарницького районного суду м. Києва від 30.09.2020 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 06.07.2021 в порядку ст. 404 КПК України вирок Дарницького районного суду міста Києва від 30.09.2020 року щодо ОСОБА_5 було змінено, а саме пом`якшено покарання, призначене за ч. 1 ст. 309 КК України, до одного року обмеження волі. В решті вирок залишено без змін. Таким чином, вирок набрав законної сили 06.07.2021.
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 25.07.2024 зараховано засудженому ОСОБА_5 в строк покарання час слідування під вартою до виправного центру з 14.06.2024 року по 12.07.2024 з розрахунку, що один день позбавлення волі відповідає двом дням обмеження волі.
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 29.07.2024 зараховано засудженому ОСОБА_5 у строк покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 30.09.2020 період перебування під домашнім арештом цілодобово з 30.09.2020 по 06.07.2021 з розрахунку, що трьом дням цілодобового домашнього арешту відповідає два дні обмеження волі.
До Державної установи «Бердичівський виправний центр (№ 108)» прибув 12.07.2024.
Початок строку відбування покарання: 12.07.2024; кінець строку: 12.11.2024; дата відбуття 1/3 строку покарання - 12.03.2024.
Відповідно до досліджених матеріалів засуджений ОСОБА_5 в місцях обмеження волі знаходиться з 12.07.2024, відбуває покарання в Державній установі «Бердичівський виправний центр (№ 108)».
Згідно характеристики засудженого, погодженої начальником відділу соціально-виховної та психологічної роботи ОСОБА_6 07.08.2024, за період відбування покарання ОСОБА_5 характеризується задовільно. До дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заходи заохочення до нього не застосовувалися. Не працевлаштований. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться задовільно. Приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт». На профілактичних обліках не перебуває.
Разом з тим, в матеріалах особової справи ОСОБА_5 міститься «Висновок про можливість залучення засудженого на роботах за межами виправного центру (виправної колонії мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, дільниці соціальної реабілітації)», датований «12.08.2024» (аркуш особової справи засудженого 52; зазанчене на висновку число місяця представник ДУ "Бердичівський випраний центр (№ 108)" пояснив опискою). У вказаному висновку зазначено, зокрема, що засуджений характеризується позитивно, порушень вимог режиму відбування покарання не допускає, 29.07.2024 працевлаштований на власному виробництві установи. Зазначений висновок підписали шість посадових осіб Державної установи «Бердичівський виправний центр (№ 108)».
За приписами ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 р. № 1-р/2019 зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачяться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що засуджений відбув більш ніж 1/3 призначеного судом строку покарання, стягнень не має, працевлаштований та сумлінно ставиться до праці, а тому, на переконання суду, така поведінка свідчить, що він став на шлях виправлення, у зв`язку з чим клопотання засудженого підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. 82 КК України, статтями 372, 537, 539 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Подання задовольнити.
Замінити засудженому ОСОБА_5 невідбуту частину покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 30.09.2020, зміненого ухвалою Київського апеляційного суду від 06.07.2021, у виді 3 місяців 5 днів обмеження волі на покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, засудженим з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1