Справа № 277/313/24
УХВАЛА

"21" серпня 2024 р. смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у селищі Ємільчине кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 23.01.2024 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Великий Яблунець Ємільчинського району Житомирської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України,працює на посаді майстра ПЧ-13 Коростенської Дистанції колії «Укрзалізниця», одружений, раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Ємільчинського районного суду Житомирської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286-1 КК України, внесеному до ЄДРДР за №0000019 від 23.01.2024 року.

Ухвалою суду вказане кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання на 21.08.2024 року о 11 год. 00 хв.

В матеріалах справи наявна угода про примирення між потерпілою та обвинуваченим, укладена 19.03.2024 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

Відповідно до угоди про примирення потерпіла ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.286-1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_6 , а саме: за ч.1 ст.286-1 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки та щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України, щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та умисного невиконання угоди про примирення.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, просив затвердити угоду про примирення.

Захисник обвинуваченого адвокат просив суд затвердити угоду про примирення між потерпілою та обвинуваченим.

Потерпіла ОСОБА_6 в підготовчому судовому засідання також просила затвердити угоду про примирення між нею та обвинуваченим, повідомила, що будь-яких претензій до обвинуваченого не має.

Прокурор заперечила проти затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим, зазначивши, що сторонами угоди про примирення узгоджено занадто м`яке покарання обвинуваченому.

Вислухавши думку прокурора, потерпілої, захисника обвинуваченого, обвинуваченого та перевіривши наявні матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним.

За правилами п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмову в затвердженні угоди.

У відповідності до ст. 474 КПК України, після перевірки угоди на відповідність чинному законодавству, суд ухвалює рішення про затвердження угоди про визнання винуватості чи відмову у затвердженні у разі встановлення підстав, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість, виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Згідно обвинувальному акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, яка передбачає відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Вказане кримінальне правопорушення відноситься до злочинів проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, що передбаченні розділом ХІ Кримінального кодексу України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», прийнятим ВР України 16.02.2021 року, з метою більш жорстокого дотримання учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, КК України доповнено ст. 286-1, санкція якої передбачає більш суворе покарання, ніж санкція ст. 286 КК України.

Таким чином, законодавцем виокремлено в окремий склад кримінального правопорушення порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з його підвищеною суспільною небезпечністю порівняно з кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 286 КК України, для задоволення інтересу суспільства (публічного інтересу), який полягає у суворому покаранні осіб, які керують транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Санкція ч.1 ст. 286-1 КК України передбачає міру покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років.

Як вже зазначалося вище, сторони угоди узгодили покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Однак, визначене в угоді покарання явно не узгоджується із вимогами ст. 65 КК України та не враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення,тому такі умови угоди не відповідають інтересам суспільства, у зв`язку з чим у затвердженні угоди про примирення необхідно відмовити.

Враховуючи ст. 474 КПК України судове провадження продовжується у загальному порядку.

Також суд роз`яснює, що повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається (ч.8 ст. 474 КПК України).

Таким чином, враховуючи, що угода про примирення, укладена 19.03.2024 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 не відповідає нормам чинного Закону про кримінальну відповідальність, суд вважає за необхідне відмовити у затверджені угоди та продовжити судовий розгляд у загальному порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.314, 474 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У затвердженні угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим від 19.03.2024 року в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000019 від 23.01.2024 року, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України - відмовити.

Судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України продовжити в загальному порядку, в зв`язку з чим провести підготовче судове засідання згідно вимог ст. 314 КПК України.

Призначити дату підготовчого судового засідання на 30 серпня 2024 року о 13 год 00 хв.

В підготовче судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1