УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001995 від 18.08.2024,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, у якому просить частково скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 21.08.2024 на мотоцикл KAWASAKI ER-6N, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, номер рами НОМЕР_2 , та передати йому транспортний засіб на відповідальне зберігання.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, оскільки будь-які експертизи з вказаним майном не проводяться.

Заявник у судове засідання не з`явився, подав письмове клопотання про проведення судового розгляду без його участі.

Від слідчого надійшла письмова заява, в якій він не заперечував щодо задоволення клопотання в частині скасування заборони власнику користуватися вказаним мотоциклом та передачі на відповідальне зберігання.

З урахуванням заяв учасників, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що Рівненським РУП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001995 від 18.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України.

17.08.2024 мотоцикл KAWASAKI ER-6N, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, номер рами НОМЕР_2 , вилучено слідчим СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області в ході проведення огляду місця події та поміщено на територію спеціального майданчика для зберігання тимчасово утримання транспортних засобів Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, що за адресою: с. Городок, вул. Барона Штейгеля, 90, Рівненського району, Рівненської області.

21.08.2024 ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області накладено арешт на мотоцикл KAWASAKI ER-6N, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, номер рами НОМЕР_2 , встановлено заборону власнику чи будь-якій іншій особі відчужувати, користуватися та розпоряджатися ним до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя зазначає, що будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є їй пропорційними.

Водночас, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Вирішуючи подане клопотання, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини щодо можливості втручання за рішенням суду в права особи на мирне володіння майном, гарантованого ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Так, Суд у рішенні у справі «Узан та інші проти Туреччини», оцінюючи виправданість втручання відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, зробив висновок про те, щоб бути сумісним із положеннями Конвенції, втручання повинно відповідати трьом умовам, а саме: (1) бути передбачене національним законом, який в державі вважається необхідним для регулювання використання майна, (2) повинне відповідати загальним інтересам суспільства, (3) має забезпечуватися справедливий баланс між правами власника та загальносуспільними інтересами (п. 195). Крім того, у п. 203 рішення у наведеній справі Суд, аналізуючи питання пропорційності втручання в право на мирне володіння майном, дійшов висновку, що стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції передбачає, що втручання в право мирного володіння майном можливе за умови існування розумного взаємозв`язку пропорційності між використаними засобами, якими обмежується право, та ціллю заради досягнення якої застосовуються такі засоби. Тобто, обмежити особу в праві мирно володіти майном можна не просто, коли наявний значний суспільний інтерес на здійснення такого втручання в право людини, а виключно, якщо виконати завдання кримінального провадження в інший спосіб, аніж через застосування такого обмеження, за наявних обставин неможливо.

Таким чином, накладення арешту не має на меті позбавити особу належного їй на праві власності майна, а лише тимчасово обмежити її право користуватись та/або розпоряджатись ним, зокрема до закінчення кримінального провадження.

Слідчий суддя зауважує, що при розгляді питання про скасування арешту майна суд не вправі визначати право власності на річ за будь-якою особою, спір про її належність вирішується в порядку цивільного судочинства (постанова ККС ВС від 09.04.2020 у справі № 676/2199/19). Натомість, на підставі фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, перевіряються відомості про належність особі майна, щодо якого вирішується питання про скасування арешту.

Подане клопотання заявник обґрунтовує тим, що він є власником мотоцикла, проте на підтвердження вказаної обставини не долучає жодного правовстановлюючого документа.

Слідчий суддя зауважує, що для належного доведення факту титульного володіння вказаним мотоциклом заявником необхідні додаткові докази, які б могли підтвердити законність його володіння та користування, або ж такі, що демонструють зв`язок між цією особою та вказаним майном.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Із аналізу наведеної норми вбачається, що прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням вищенаведених осіб можливе за наявності хоча б однієї з таких умов: вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба; вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ухвали слідчого судді про накладення арешту на мотоцикл KAWASAKI ER-6N, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, номер рами НОМЕР_2 слідує, що підставою для цього слугувала необхідність збереження речового доказу з метою повного, всебічного та неупередженого проведення слідчих (розшукових) дій, запобігання спробам приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження такого майна.

Враховуючи мету і підставу арешту, а також доводи викладені в клопотанні, з огляду на принцип диспозитивності, слідчому судді необхідно з`ясувати чи відпала подальша потреба у збереження вилученого майна як речових доказів у цьому кримінальному провадженні.

Відповідаючи на вказане питання, слідчий суддя виходить з того, що за змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 98 КПК України, речовими доказами є, зокрема, матеріальні об`єкти, які містять відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий суддя встановив, що досудове розслідування у кримінальному провадженні розпочато 18.08.2024 та наразі ще не закінчено, арештований мотоцикл є предметом кримінального правопорушення та відповідає ознакам речового доказу.

Слідчий суддя також враховує, що кримінальне провадження ґрунтується на принципах диспозитивності та змагальності сторін, за якими кожна зі сторін повинна довести суду обставини, на які вона посилається, а також на принципі безпосередності дослідження показань, речей і документів, за яким суд досліджує докази безпосередньо, у тому числі і речові, зазначені у клопотанні речові докази можуть бути досліджені судом за встановленим ним порядком за ініціативою будь-якого учасника, а питання вирішення долі речових доказів має бути вирішене у порядку ст.100 КПК України.

Зважаючи на це, а також враховуючи обставини кримінального провадження та обставини, які стали підставою для арешту майна, слідчий суддя робить висновок про те, що необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, на теперішній час не відпала та продовжує існувати, а скасування арешту може зашкодити подальшому проведенню досудового розслідування та на даному етапі не сприятиме досягненню дієвості цього провадження.

Підсумовуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна задоволенню не підлягає.

Однак, слідчий суддя зауважує, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку.

З огляду на викладене, керуючись статтями 170-174, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001995 від 18.08.2024.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1