УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2024 Справа №607/4565/24 Провадження №1-кп/607/1204/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників адвокатів ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

під час судового розгляду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 12 січня 2022 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України (із змінами, внесеними згідно із Законами України №3826-VI від 06.10.2011 р., №2617-VIII від 22.11.2018 р.), та ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України (із змінами, внесеними згідно із Законами України №3826-VI від 06.10.2011 р., №2617-VIII від 22.11.2018 р.),

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 12 січня 2022 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України (із змінами, внесеними згідно із Законами №3826-VI від 06.10.2011, №2617-VIII від 22.11.2018), ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст.307 КК України (із змінами, внесеними згідно із Законами №3826-VI від 06.10.2011, №2617-VIII від 22.11.2018 ).

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження на 60 днів строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави. В обґрунтування заявленого клопотання посилається на те, що відносно ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави та у випадку її внесення визначено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України. В подальшому заставу за ОСОБА_4 було внесено та останнього звільнено з-під варти та покладено обов`язки згідно ч. 5 ст. 194 КПК України. На даний час строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується. Разом з тим підстави, з яких відносно ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді застави та визначено ряд обов`язків, продовжують існувати. Також зазначив, що метою та підставами продовження строку дії обов`язків ОСОБА_4 є запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, а саме спробам переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків та іншого обвинуваченого у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того в судовому засіданні прокурор просить продовжити строк застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, оскільки строк зазначеного запобіжного заходу обвинуваченому закінчується та на даний час кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, а підстави для зміни запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою відсутні, оскільки продовжують існувати ризики того, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, зможе переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків та іншого обвинуваченого у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. За вказаних обставин вважає, що більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам та забезпечити належне виконання обвинуваченим ОСОБА_5 його процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечив щодо клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою його підзахисного, натомість просить змінити застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, зазначивши, що вказані стороною обвинувачення ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є не доведеними та не обґрунтованими, а їх існування ґрунтується на припущеннях.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника та в задоволенні клопотання прокурора просить відмовити.

Крім цього представник власника майна ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав подане ним клопотання про скасування арешту майна, накладеного згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 24 серпня 2023 року на автомобіль марки «BMW X6» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 . В обґрунтування вказаного клопотання зазначає про те, що даний автомобіль було вилучено під час проведення обшуку 18 серпня 2023 року, однак арешт на нього накладено небгрунтовано, оскільки не доведено, що даний автомобіль був придбаний за грошові кошти, отримані злочинним шляхом, а також що він використовувався для перевезення наркотичних речовин. Крім того зазначив, що даний автомобіль не належать обвинуваченим, а належить третій особі - ОСОБА_8 , з вказаним майном проведено усі необхідні експертизи, інші слідчі дії, тому відпала потреба у подальшому арешті майна.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а також захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_7 підтримали клопотання адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна.

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання представника власника майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 серпня 2023 року на автомобіль марки «BMW X6» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , зазначивши, що вказаний транспортний засіб визнаний речовим доказом в даному кримінальному провадженні та потреба в подальшому його арешті на даний час не відпала.

Заслухавши клопотання прокурора, думку інших учасників судового розгляду, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК Україниза наявності клопотань суд зобов'язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Крім того відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, при вирішенні клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує те, що відповідно до ст. 176, 177, 194 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, які існують (ст.177 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави (ч. 6 ст. 182 КПК).

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 серпня 2023 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого надалі неодноразово продовжувався, зокрема востаннє ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 26 квітня 2024 року на строк до 03 червня 2024 року. Окрім того вказаною ухвалою обвинуваченому ОСОБА_4 визначено заставу - 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 грн. (дев`ятсот вісім тисяч чотириста гривень) та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі її внесення.

В подальшому заставодавцями внесено заставу за ОСОБА_4 та останнього звільнено з-під варти та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України,строк дії яких в подальшому неодноразово продовжувався, зокрема востаннє ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 вересня 2024 р. продовжено до 15 листопада 2024 р. строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: з`являтися до суду за першою вимогою; не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає - АДРЕСА_1 , без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; залишити на зберігання в правоохоронних органах свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон; носити електронний засіб контролю.

Вирішуючи питання про доцільність продовження строку дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, суд враховує те, що прокурором та матеріалами кримінального провадження доведено наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, яке у відповідності до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, та за його вчинення законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Також на даний час продовжують існувати ризики того, що ОСОБА_9 з огляду на санкцію статті обвинувачення зможе переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків та іншого обвинуваченого у цьому ж кримінальному провадженні з метою ненадання ними показів або ж надання таких у його користь, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, адже останній ніде не працює та не має постійного джерела доходу, а тому з метою забезпечити себе матеріально може продовжити вчиняти подібні кримінальні правопорушення.

Оцінюючи необхідність продовження строку дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 обов'язків у сукупності та взаємозв'язку зі встановленими ризиками, суд вважає, що обов'язки, які просить продовжити прокурор, сприятимуть мінімізації ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку дії обов'язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки такі є необхідними та достатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого у кримінальному провадженні та запобіганню встановленим ризикам.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що продовження дії таких обов'язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених, стороною захисту не доведено.

Окрім того при вирішенні клопотання прокурора про продовження строку застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, суд враховує те, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 серпня 2023 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого в подальшому неодноразово продовжувався, зокрема востаннє ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 вересня 2024 року продовжено строк запобіжного заходу до 15 листопада 2024 року та визначено розмір застави 150 (сто п`ятдесят) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 200,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті гривень 00 копійок).

Згідно положень ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Статтею 5 Рекомендації Комітету Європи від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин, поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Відповідно до п. п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі Смирнов проти Росії, наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Так, судом взято до уваги те, що прокурором та матеріалами кримінального провадження доведено наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України, які з урахуванням вимог ст. 12 КК України є тяжкими та особливо тяжкими злочинами, за один з яких законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років, з конфіскацією майна. Крім того на даний час продовжують існувати ризики того, що ОСОБА_5 з огляду на санкцію статей обвинувачення, зможе переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків та іншого обвинуваченого у цьому ж кримінальному провадженні з метою ненадання ними показів або ж надання таких у його користь, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, адже останній ніде не працює та не має постійного джерела доходу, а тому з метою забезпечити себе матеріально може продовжити вчиняти подібні кримінальні правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, а тому враховуючи вимоги ст. 178 КПК України та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а також зважаючи на те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , суд вважає виправданим подальше тримання обвинуваченого під вартою, а тому у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на цілодобовий домашній арешт слід відмовити, а клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 строком до 60 днів.

Крім того при вирішенні клопотання представника майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна суд, заслухавши думку учасників судового засідання, оглянувши матеріали судового провадження, приходить до наступних висновків.

Так, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 серпня 2023 року (справа № 607/15949/23) накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, на майно, зокрема, серед іншого, на автомобіль марки «BMW X6» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , належний ОСОБА_8 .

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

З урахуванням положень ст.ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотань про скасування арешту на майно в порядку ст. 174 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, суд повинен з`ясувати мету, правову підставу для накладення арешту на майно. Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом».

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Тобто, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

При вирішенні питання про скасування арешту майна, суд має встановити відсутність підстав для його подальшого застосування у конкретному кримінальному провадженні, розгляд якого здійснюється судом, при цьому правомірність та обґрунтованість арешту майна визначається наявністю передбачених законом підстав, зв`язком з обставинами конкретного кримінального провадження, змістом ухвали про накладення арешту та належним мотивуванням клопотання про скасування арешту.

Так, на даний час кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 12 січня 2022 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України (із змінами, внесеними згідно із Законами України №3826-VI від 06.10.2011 р., №2617-VIII від 22.11.2018 р.), та ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України (із змінами, внесеними згідно із Законами України №3826-VI від 06.10.2011 р., №2617-VIII від 22.11.2018 р.), знаходиться на розгляді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області та перебуває на стадії судового розгляду.

Разом з тим під час розгляду даного кримінального провадження встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 користувався автомобілем марки «BMW X6» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 , та який був вилучений в ході проведення обшуку 18 серпня 2023 року, та даним транспортним засобом перевозив наркотичні та психотропні речовини, а тому на ньому могли зберегтися сліди кримінального правопорушення, які мають доказове значення у даному кримінальному провадженні. Крім цього на час розгляду даного клопотання, у кримінальному провадженні триває дослідження доказів у справі, а тому, на переконання суду, скасування заходу забезпечення може призвести до втрати речових доказів, що в свою чергу зашкодить меті кримінального провадження, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для скасування арешту на даний автомобіль.

На підставі викладеного та керуючись главою 18 КПК України, ст.ст. 318, 331, 336, 376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України - задовольнити.

Продовжити до 12 січня 2025 рокустрок дії покладених на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- з`являтися до суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає - АДРЕСА_1 , без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- залишити на зберігання в правоохоронних органах свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон;

- носити електронний засіб контролю.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на цілодобовий домашній арешт - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 - задовольнити.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, продовживши строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,до 12 січня 2025 року.

В задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 серпня 2023 року (справа № 607/15949/23), на автомобіль марки «BMW X6» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 - відмовити.

Судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 12 січня 2022 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України (із змінами, внесеними згідно із Законами України №3826-VI від 06.10.2011 р., №2617-VIII від 22.11.2018 р.), та ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України (із змінами, внесеними згідно із Законами України №3826-VI від 06.10.2011 р., №2617-VIII від 22.11.2018 р.), відкласти на 10 год. 30 хв. 22 листопада 2024 року, повторити виклик учасників судового провадження та надати вимогу на конвоювання обвинуваченого ОСОБА_5 в зал судових засідань.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, їх захисникам та прокурору, а також направити уповноваженій службовій особі в місце ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_5 .

Контроль за виконанням ухвали в частині продовженнястроку дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку лише в частині продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1