СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/7579/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року м.Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , подане у кримінальному провадженні № 0001039 від 22.10.2020 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Капулівка Нікопольського р-ну Дніпропетровської області, громадянина України, який одружений, навідник ІНФОРМАЦІЯ_14 військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваний у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, п.п. 3, 9, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва 28.10.2024 надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , подане у кримінальному провадженні № 0001039 від 22.10.2020 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, п.п. 3, 9, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні 4 відділу розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України перебувають матеріали кримінального провадження № 0001039 від 22.10.2020 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, п. п. 3, 9, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Встановлено, що згідно зі ст. 3 Європейської Конвенції з прав людини (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР (з поправками, внесеними відповідно до положень Протоколів № № 11, 14, 15 з Протоколами № № 1, 4, 6, 7, 12, 13, 16), нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.

Відповідно до п. 1 ст. 5 Конвенції Кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом:

a) законне ув`язнення особи після засудження її компетентним судом;

b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом;

c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення;

d) затримання неповнолітнього на підставі законного рішення з метою застосування наглядових заходів виховного характеру або законне затримання неповнолітнього з метою допровадження його до компетентного органу;

e) законне затримання осіб для запобігання поширенню інфекційних захворювань, законне затримання психічнохворих, алкоголіків або наркоманів чи бродяг;

f) законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

У порушення вищевказаних вимог Конвенції громадянин України ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення на території Латвійської Республіки за наступних обставин.

Так, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше серпня 2019 року, у громадян Російської Федерації Особи № 1 та його сина Особи № 2 (у межах міжнародної слідчої групи, сформованої на підставі угоди про створення спільної слідчої групи «SUNCOAST 2», укладеної між Україною та Латвійською Республікою 17.11.2022 у зв`язку з розслідуванням кримінального провадження № 0001039, правоохоронними органами Латвійської Республіки у кримінальному процесі № 9 вказаним особам пред`явлено обвинувачення за ч. 3 ст. 154 (захоплення людини в заручники, пов`язане з подальшим утриманням цієї людини, з метою примусу фізичної особи до вчинення дії, що ставить умовою звільнення заручника, вчинене організованою групою), п. 5 ст. 118 (умисне протиправне умертвіння (убивство) іншої особи, вчинене у складі організованої групи з метою приховати інше злочинне діяння), ст. 15 (3) і ст. 177(3) (приготування до набуття права на чуже майно шляхом обману та зловживання довірою у складі групи осіб) Кримінального кодексу Латвійської Республіки та у подальшому вироком районного суду Відземського передмістя м. Риги Латвійської Республіки від 29.05.2024 визнані винними за пред`явленим обвинуваченням), які знаходилися на території Латвійської Республіки, виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, що перебувало на балансі юридичної особи, зареєстрованої на території Латвійської Республіки - товариства з обмеженою відповідальністю «Resort Investments», реєстраційний номер 2 , власницею якої являлася наглядно знайома їм громадянка Республіки Білорусь ОСОБА_7 , що постійно проживала на території Латвійської Республіки, а саме наступними об`єктами нерухомості: 30 квартирами, 56 паркувальними місцями та двома нежитловими приміщеннями в житловому комплексі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому за адресою: АДРЕСА_4 , загальною вартістю 3 708 000 євро.

Відповідно до заздалегідь розробленого Особою № 1 та Особою № 2 злочинного плану, направленого на заволодіння вказаними об`єктами нерухомості, необхідно було примусити громадянку Республіки Білорусь ОСОБА_7 підписати меморандум та договір благодійної пожертви, на підставі яких вона мала відчужити як подарунок 100% часток у статутному капіталі ТОВ «Resort Investments» в інтересах Особи № 2 на підконтрольну останньому юридичну особу, зареєстровану на території Латвійської Республіки - фонд «Latvijas atjaunoрanas biedrоba», реєстраційний номер 6 , метою діяльності якого являлася допомога та реабілітація воїнів-учасників антитерористичної операції/операції об`єднаних сил на території України.

У серпні 2019 року Особа № 1 та Особа № 2, усвідомлюючи, що ОСОБА_7 добровільно не погодиться на безпідставне та незаконне відчуження належного їй майна - 100% часток у статутному капіталі ТОВ «Resort Investments», на балансі якого перебували наведені об`єкти нерухомості, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, задля забезпечення реалізації свого злочинного умислу вирішили організувати її викрадення.

Водночас розуміючи, що здійснення цього задуму потребує довготривалої підготовки, яка б полягала у вивченні фінансових спроможностей потерпілої, переліку належного їй майна, плануванні дати, часу, місця вчинення злочину, рекогносцировці на місцевості тощо, а також специфічних навичок, значних фізичних зусиль для придушення опору потерпілої, підшукання місця утримання ОСОБА_7 після її викрадення, підготовку проєктів нотаріальних документів про відчуження майна - 100% часток у статутному капіталі ТОВ «Resort Investments», Особа № 1 спільно з Особою № 2 вирішили створити організовану групу та розподілити ролі між її учасниками.

З цією метою Особа № 1 вирішив залучити до злочину раніше знайомого йому у зв`язку з діяльністю фонду «Latvijas atjaunoрanas biedrоba», пов`язаною з допомогою та реабілітацією воїнів-учасників антитерористичної операції/операції об`єднаних сил на території України, працівника роти «ІНФОРМАЦІЯ_15» Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області громадянина України ОСОБА_8 (кримінальне провадження № 0001039 від 22.10.2020 в частині підозри його у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, п. п. 3, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, закрито 06.02.2024 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України).

Після того, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше серпня 2019 року, Особа № 1, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, запропонував ОСОБА_8 за грошову винагороду приїхати з України до Латвійської Республіки разом із декількома іншими особами на його розсуд для виконання певної «роботи», пов`язаної нібито з боротьбою з представниками Федеральної служби безпеки Російської Федерації, до яких ним було віднесено ОСОБА_7 , на що ОСОБА_8 погодився.

Отримавши згоду від вищевказаної особи на участь в організованій групі як співвиконавця, Особа № 1 довів до його відома розроблений ним злочинний план, розподіливши при цьому ролі учасників групи та їх функції, спрямовані на досягнення цього плану.

Стійкість організованої групи виражалася в наявності соціальних зв`язків між її організатором та учасниками, спільної мети, яка базувалася на бажанні Особи № 1 та Особи № 2 одержати незаконний прибуток від набуття права власності на майно, належне юридичній особі ТОВ «Resort Investments», власником якої була ОСОБА_7 , намірах ОСОБА_8 , в свою чергу, отримати грошову винагороду за участь у протиправних діях, яку розподілити із залученими ним третіми особами, а також в обізнаності кожного учасника організованої групи з планом вчинення злочину, попередньо розробленим Особою № 1 спільно з Особою № 2 і узгодженим з ОСОБА_8 .

З урахуванням досягнутої домовленості, на ОСОБА_8 та залучених ним в майбутньому спільників покладалась силова частина вчинення злочину, а саме: безпосередня участь у зустрічі з ОСОБА_7 на території Латвійської Республіки під приводом купівлі нерухомості у комплексі «ІНФОРМАЦІЯ_2», належному підконтрольному їй ТОВ «Resort Investments», подолання можливого опору потерпілої, викрадення та доставлення останньої у визначене Особою № 1 та Особою № 2 місце з метою подальшого примусу до вчинення правочину на користь очолюваного Особою № 2 фонду «Latvijas atjaunoрanas biedrоba».

При цьому Особа № 1 взяв на себе загальне керівництво групою, а також умовну «інтелектуальну» частину злочинного діяння, направленого на заволодіння майном потерпілої, а саме: пошук у реєстрах Латвійської Республіки повного переліку об`єктів майна, належного ОСОБА_7 ; підготовку проєкту договору про відчуження такого майна в інтересах фонду «Latvijas atjaunoрanas biedrоba»; організацію майбутнього візиту з цією метою до нотаріуса; листування з ОСОБА_7 від імені вигаданої особи за анкетними даними « ОСОБА_8 » задля введення її в оману під приводом придбання об`єкту нерухомості - квартири у комплексі «ІНФОРМАЦІЯ_2» та подальшого запрошення на особисту зустріч зі співвиконавцями злочину у зручні для того дату, час, місце; пошук, підготовку майбутнього місця незаконного утримання ОСОБА_7 ; забезпечення учасників злочинної групи інформацією про неї, транспортом, харчуванням тощо.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, Особа № 1, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше серпня 2019 року, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, використовуючи абонентський номер № НОМЕР_4 та адресу електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_3 , плануючи дату, час та місце викрадення ОСОБА_7 , видаючи себе за « ОСОБА_8 », зв`язався із нею та домовився про зустріч під приводом придбання нерухомості в комплексі «ІНФОРМАЦІЯ_2», яку призначили на 15.08.2019, про що повідомив ОСОБА_8 як співвиконавця протиправного наміру.

Тоді Особа № 1 через сторонню особу, не обізнану про наявність у діях останнього злочинного умислу, домовився про візит 16.08.2019 до присяжного нотаріусу, щоб, у разі успішної реалізації злочинного плану, ОСОБА_7 підписала договір дарування згаданого майна в інтересах фонду Особи № 2 «Latvijas atjaunoрanas biedrоba».

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, 15.08.2019 ОСОБА_8 , попередньо прибувши до Латвійської Республіки з України за домоленістю з Особою № 1 та Особою № 2 , на території житлового комплексу «ІНФОРМАЦІЯ_2», розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , особисто зустрівся з ОСОБА_7 , представившись «ОСОБА_8», та повідомив їй заздалегідь вигаданий неправдивий привід купівлі нерухомості у цьому житловому комплексі на виконання попередньо досягнутої домовленості.

Проте, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, того ж дня 15.08.2019 Особа № 1, Особа № 2 та ОСОБА_8 не змогли довести спільний злочинний умисел до кінця шляхом викрадення ОСОБА_7 та примусу її підписати меморандум і договір дарування, у зв`язку з чим раніше призначений візит до присяжного нотаріуса 16.08.2019 було ними скасовано.

Надалі, з метою належної організації викрадення ОСОБА_7 задля примусу її підписати меморандум і договір благодійної пожертви, з урахуванням попередньої невдалої спроби, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, Особа № 1, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів у складі організованої групи, використовуючи адресу електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_4 , продовжуючи видавати себе за « ОСОБА_8 » у листуванні з ОСОБА_7 , призначив наступну зустріч з нею на 14 год 00 хв 03.10.2019.

Досягнувши такої домовленості з потерпілою, Особа № 1 поінформував про вказаний факт ОСОБА_8 , який в цей час знаходився на території України, та запропонував останньому на власний розсуд залучити до вчинення запланованого викрадення ОСОБА_7 інших осіб з числа учасників АТО/ООС задля спрощення придушення опору потерпілої під час вчинення злочину.

Після того ОСОБА_8 , діючи на виконання вказівки Особи № 1 , запропонував раніше знайомим колишнім працівникам роти міліції «ІНФОРМАЦІЯ_15» ГУ МВС України в Луганській області ОСОБА_4 та ОСОБА_11 (вироком Святошинського районного суду м. Києва, датованим 05.07.2024, який вступив у законну силу, останнього визнано винним у вчиненні цього кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України, у межах кримінального провадження № 0001007 від 24.05.2024, яке виділено з кримінального провадження № 0001039) поїхати з ним до Латвійської Республіки під приводом відпочинку та «роботи», деталі якої мав повідомити останнім безпосередньо по прибуттю на територію Латвійської Республіки, на що ті погодилися.

Зробивши це, ОСОБА_8 поінформував про залучення інших осіб до спільного злочинного плану Особу № 1 , з яким також обумовив дату приїзду учасників організованої групи до Латвійської Республіки шляхом авіаційного сполучення та інші обставини скоєння неправомірних дій.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, 02.10.2019, приблизно о 01 год 03 хв, Особа № 1, під керуванням якого знаходився автомобіль «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_5 , зустрів у міжнародному аеропорту « Rоga » на території Латвійської Республіки громадян України ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , після чого всі поїхали до гостьового будинку «ІНФОРМАЦІЯ_16», АДРЕСА_12.

Надалі у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 14 год 00 хв 03.10.2019, Особа № 1, Особа № 2 та ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні зазначеного гостьового будинку, запропонували ОСОБА_4 та ОСОБА_11 приєднатись до організованої групи в якості співвиконавців для участі у викраденні ОСОБА_7 , її подальшого незаконного позбавлення волі і примусу до підписання меморандуму та договору про благодійну пожертву, обіцяючи їм винагороду від отриманої майнової вигоди.

На викладену протиправну пропозицію ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , діючи з корисливих мотивів, добровільно та свідомо погодилися, після чого Особа № 1, Особа № 2 та ОСОБА_8 довели до них план викрадення потерпілої ОСОБА_7 , який передбачав наступне:

ОСОБА_8 , Особа № 1, ОСОБА_4 та ОСОБА_11 на автомобілі «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням Особи № 2 мали перед скоєнням злочину проїхати до житлового комплексу «ІНФОРМАЦІЯ_2», де Особа № 2 повинен був показати співучасникам околиці житлового комплексу, місця й маршрути, де треба знаходитися та пересуватися, щоб не бути поміченими камерами відеоспостереження комплексу, тобто для проведення рекогносцировки на місці майбутнього вчинення злочину. Надалі Особа № 2 мав показати ОСОБА_4 та ОСОБА_11 фотографію ОСОБА_7 для забезпечення можливості її впізнання ними під час викрадення.

Після того на вищенаведеному автомобілі Особа № 2 мав привезти ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_11 до зазначеного комплексу, де останні, розташувавшись на попередньо обраному місці паркувальному майданчику комплексу, мали очікувати, поки ОСОБА_8 під виглядом «ОСОБА_8» зустрінеться з ОСОБА_7 та приведе її до їх автомобіля.

ОСОБА_8 , в свою чергу, удаючи потенційного покупця «ОСОБА_8», зустрівшись із ОСОБА_7 , повинен був супроводити її до автомобіля «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням Особи № 2 , де ОСОБА_4 та ОСОБА_11 мали сприяти ОСОБА_8 у подоланні волі потерпілої до опору шляхом застосування до неї погроз та фізичної сили, щоб потім помістити її до салону зазначеного автомобіля та вивезти на територію гостьового будинку «ІНФОРМАЦІЯ_17» за адресою: АДРЕСА_7 мали безпосередньо примусити потерпілу підписати попередньо підготований ними меморандум і договір дарування з передачею 100% часток у статутному капіталі ТОВ «Resort Investments», реєстраційний номер 2 , в інтересах Особи № 2 на підконтрольну останньому юридичну особу, зареєстровану на території Латвійської Республіки - фонд «Latvijas atjaunoрanas biedrоba», реєстраційний номер 6 .

Також Особа № 1 через сторонню особу, не обізнану про наявність у діях останнього злочинного умислу, очікуючи, що в ході вчинення запланованого ними викрадення потерпілої буде досягнуто протиправної корисливої мети, домовився про зустріч у присяжного нотаріуса о 10 год 00 хв 04.10.2019 задля нотаріального засвідчення підписаних ОСОБА_7 документів.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, діючи відповідно до заздалегідь розподілених ролей у складі організованої групи, 03.10.2019, у денний час доби, ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_11 на автомобілі «Opel Vectra», реєстраційний номер Російської Федерації НОМЕР_15 , під керуванням Особи № 2 , виїхавши з території, прилеглої гостьовому будинку «ІНФОРМАЦІЯ_17», АДРЕСА_12, прибули на паркувальний майданчик неподалік житлового комплексу «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою: АДРЕСА_8 залишився в автомобілі, а ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , у свою чергу, спостерігали за околицями, тим самим контролюючи навколишню обстановку, та стали очікувати поки ОСОБА_8 виконає свою частину спільного злочинного плану.

У подальшому 03.10.2019, приблизно о 15 год 30 хв, ОСОБА_8 , перебуваючи на території житлового комплексу «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою: АДРЕСА_4, видаючи себе за «ОСОБА_8», у межах попередньо досягнутої Особою № 1 домовленості зустрівся з ОСОБА_7 .

Того ж дня 03.10.2019, приблизно о 16 год 09 хв, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_7 вийшли з території житлового комплексу «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою: АДРЕСА_4 та направилися у напрямку с. Звейніекціємса Саулкрастського краю Латвійської Республіки, де знаходився вказаний паркувальний майданчик.

Тобто ОСОБА_8 шляхом введення ОСОБА_7 в оману щодо своїх дійсних намірів домігся, щоб остання прослідувала за ним до паркувального майданчика, де на останнього очікували спільники.

З метою доведення спільного злочинного умислу до кінця, задля позбавлення потерпілої можливості чинити супротив та придушення її волі, використовуючи невстановлений під час досудового розслідування спеціальний засіб, ОСОБА_8 подолав опір потерпілої ОСОБА_7 , відкрито заволодівши нею, після чого заштовхав її всередину автомобіля «Opel Vectra», реєстраційний номер Російської Федерації НОМЕР_15 , де, згідно з розподілом ролей, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 стали насильно, проти волі потерпілої утримувати її затиснутою на центральній частині заднього сидіння вказаного автомобіля, сидячи кожен зі свого боку та перешкоджаючи можливій втечі, таким чином викравши її.

У той же час ОСОБА_11 сидів поряд із водієм - Особою № 2 у передній частині салону згаданого автомобіля, також контролюючи поведінку потерпілої ОСОБА_7 .

Після того як потерпілу ОСОБА_7 було викрадено, її незаконно відвезли до гостьового будинку «ІНФОРМАЦІЯ_17» за адресою: АДРЕСА_12, де на них чекав Особа № 1.

По прибуттю у вказаний гостьовий будинок того ж дня 03.10.2019, у вечірній час доби, учасниками організованої групи ОСОБА_7 примусом було відведено до приміщення першого поверху цього гостьового будинку «ІНФОРМАЦІЯ_17», у якому було розміщено басейн, де учасники організованої злочинної групи продовжили незаконно утримувати потерпілу проти її волі.

Тоді Особа № 1 та Особа № 2 , діючи згідно з розподілом ролей та у відповідності до заздалегідь розробленого плану вчинення злочину, намагалися змусити ОСОБА_7 підписати меморандум і договір дарування з передачею 100% часток у статутному капіталі ТОВ «Resort Investments», належного їй, в інтересах Особи № 2 на підконтрольну останньому юридичну особу - фонд « Latvijas atjaunosanas biedrоba », а коли їм це не вдалося, то за вказівкою ОСОБА_8 , ОСОБА_4 зв`язав ноги та руки потерпілої ОСОБА_7 та прив`язав її до металевих поручнів басейну.

Надалі ОСОБА_8 та ОСОБА_4 також продовжили примушувати ОСОБА_7 до підписання зазначених документів.

Проте 03.10.2019, приблизно о 23 год 35 хв, коли учасникам організованої групи не вдалося змусити ОСОБА_7 підписати меморандум і договір дарування, то Особа № 1, усвідомлюючи, що викрадена ними потерпіла не виконуватиме висунутих вимог та, продовжуючи спільно з іншими учасниками незаконно утримувати останню в приміщенні вищевказаного гостьового будинку, надіслав зі своєї адреси електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_7 сторонній особі, не обізнаній про наявність у діях останнього злочинного умислу, лист, у якому просив повідомити нотаріуса про необхідність скасування запланованого візиту, попередньо призначеного на 10 год 00 хв 04.10.2019.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 Європейської Конвенції з прав людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР (з поправками, внесеними відповідно до положень Протоколів № № 11, 14, 15 з Протоколами № № 1, 4, 6, 7, 12, 13, 16), право кожного на життя охороняється законом. Нікого не може бути умисно позбавлено життя інакше ніж на виконання смертного вироку суду, винесеного після визнання його винним у вчиненні злочину, за який закон передбачає таке покарання.

У порушення зазначених вимог Конвенції громадянин України ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення на території Латвійської Республіки за наступних обставин.

Так, у період часу з 23 год 35 хв 03.10.2019 по 02 год 00 хв 04.10.2019, громадяни Російської Федерації Особа № 1, Особа № 2 (вироком районного суду Відземського передмістя м. Риги Латвійської Республіки від 29.05.2024 визнані винними у кримінальному процесі № 9 за ч. 3 ст. 154, п. 5 ст. 118, ст. 15 (3) і ст. 177(3) Кримінального кодексу Латвійської Республіки), громадянин України ОСОБА_8 (кримінальне провадження № 0001039 від 22.10.2020 в частині підозри його у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, п. п. 3, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, закрито 06.02.2024 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України) та ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні гостьового будинку «ІНФОРМАЦІЯ_17» за адресою: АДРЕСА_9 , усвідомлюючи, що попередньо викрадена ними ОСОБА_7 , яка у той час продовжувала знаходитися на першому поверсі вказаного будинку у зв`язаному стані, не виконає пред`явлені до неї протиправні вимоги, які полягали у підписанні меморандуму і договору дарування з передачею 100% часток у статутному капіталі ТОВ «Resort Investments», належного їй, в інтересах Особи № 2 на підконтрольну останньому юридичну особу - фонд «Latvijas atjaunoрanas biedrоba», а також, володіючи відомостями про їх зовнішність та анкетні дані, може звернутися до правоохоронних органів Латвійської Республіки з заявою про вчинення відносно неї злочину, з метою приховати викрадення останньої, вступили у попередню злочинну змову, направлену на умисне протиправне завдання смерті (вбивство) ОСОБА_7 .

З метою реалізації спільного злочинного умислу, Особа № 1, Особа № 2 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 вирішили відвезти потерпілу ОСОБА_7 до безлюдної лісистої місцевості, де здійснити її вбивство та приховати труп.

Реалізуючи спільний злочинний умисел того ж дня 04.10.2019, приблизно о 02 год 00 хв, Особа № 1, Особа № 2 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , який був повністю обізнаний про злочинні наміри вищевказаних осіб, діючи умисно та протиправно, за попередньою змовою групою осіб, перемістили потерпілу ОСОБА_7 з приміщення гостьового будинку «ІНФОРМАЦІЯ_17», розташованого за адресою: АДРЕСА_9 , до салону автомобіля «Opel Vectra», реєстраційний номер Російської Федерації НОМЕР_15 , попередньо залишеного неподалік, де посадили на центральну частину заднього сидіння.

Водночас Особа № 2 зайняв місце водія у наведеному автомобілі, Особа № 1, у свою чергу, розмістився на передньому правому пасажирському сидінні, а ОСОБА_8 та ОСОБА_4 розмістилися на задньому сидінні з боків від ОСОБА_7 , утримуючи та контролюючи її дії, не даючи таким чином останній чинити опір або спробувати втекти.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, Особа № 1, Особа № 2 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , діючи умисно та протиправно, за попередньою змовою групою осіб, за допомогою згаданого автомобіля відвезли ОСОБА_7 до невстановленої досудовим розслідуванням ділянки місцевості, розташованої на території Царнікавського та Адазького краю Латвійської Республіки.

Після того 04.10.2019, у період часу з 02 год 24 хв по 03 год 49 хв, Особа № 1 та Особа № 2 , діючи умисно та протиправно, за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи на невстановленій досудовим розслідуванням ділянці місцевості, розташованій на території Царнікавського та Адазького краю Латвійської Республіки, дістали з багажного відділення автомобіля «Opel Vectra», реєстраційний номер Російської Федерації НОМЕР_15 , привезені з собою лопати та пішли копати яму для подальшого поховання трупу ОСОБА_7 .

Надалі ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , виконуючи відведену їм частину злочинного умислу, направленого на вбивство потерпілої, відвели ОСОБА_7 до підготовленої ями.

З метою доведення спільного злочинного умислу до кінця, Особа № 2 та ОСОБА_8 , перебуваючи на невстановленій досудовим розслідуванням ділянці місцевості, розташованій на території Царнікавського та Адазького краю Латвійської Республіки, діючи умисно та протиправно, шляхом прикладення фізичних зусиль розпочали у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб душити потерпілу ОСОБА_7 у ділянці шиї доти, доки вона не перестала подавати ознак життя внаслідок удушення, таким чином заподіявши їй смерть.

Зробивши це, Особа № 2 та ОСОБА_8 , упевнившись, що ОСОБА_7 мертва, скинули її труп до попередньо виритої ями. Тоді Особа № 1, Особа № 2 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 залишили місце вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, положеннями статті 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 178 Цивільного кодексу України визначено, що об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Види об`єктів цивільних прав, перебування яких у цивільному обороті не допускається (об`єкти, вилучені з цивільного обороту), мають бути прямо встановлені у законі. Види об`єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких у цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом (об`єкти, обмежено оборотоздатні), встановлюються законом.

Згідно з п. п. 1, 2 додатку № 1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затверджених Постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471-XII, не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, в тому числі, зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку № 2, і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), бойова і спеціальна військова техніка, ракетно-космічні комплекси, а також вибухові речовини й засоби вибуху.

Відповідно до п. 1 Положення про дозвільну систему (далі - Положення), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, дозвільна система - це особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.

Пунктом другим Положення визначено, що до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини, сильнодіючі отруйні речовини І - II класу безпечності, збудники інфекційних захворювань І - II групи патогенності і токсини, сховища, склади і бази, де вони зберігаються, стрілецькі тири і стрільбища, мисливсько-спортивні стенди, а також підприємства і майстерні по виготовленню і ремонту вогнепальної та холодної зброї, піротехнічні майстерні, пункти вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування, магазини, в яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї, організації, що займаються збутом сильнодіючих отруйних речовин, і лабораторії, що проводять аналізи цих засобів і речовин, працюють із збудниками інфекційних захворювань І - II групи патогенності і токсинами.

Пунктом третім Положення встановлено, що міністерства та інші центральні органи державної виконавчої влади, підприємства, установи, організації, господарські об`єднання, а також громадяни мають право у встановленому порядку використовувати, зберігати, перевозити предмети, матеріали і речовини, відкривати підприємства, майстерні та лабораторії, на які поширюється дозвільна система.

У відповідності до вимог підпункту першого п. 9 Положення видача дозволів на виготовлення, придбання, зберігання, облік, охорону, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття підприємств, майстерень і лабораторій здійснюється: на вибухові матеріали і речовини, їх перевезення, а також сховища та склади, де вони зберігаються, у порядку, визначеному Держнаглядохоронпраці разом з МВС.

Відповідно до п. 15 Положення посадові особи та громадяни, які порушили порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття і функціонування підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Також пунктом 2.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів (далі - Інструкції), затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, передбачено, що здійснюючи дозвільну систему, органи (підрозділи) поліції відповідно до законодавства України приймають рішення про надання міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади, підприємствам, установам, організаціям, суб`єктам господарювання, що здійснюють діяльність з виробництва, ремонту, торгівлі вогнепальною зброєю невійськового призначення, боєприпасами до неї, холодною та охолощеною зброєю, пневматичною зброєю калібру понад 4,5 мм і швидкістю польоту кулі понад 100 м/с; виробництва спеціальних засобів, заряджених речовинами сльозоточивої та дратівної дії, індивідуального захисту, активної оборони та їх продажу (далі - суб`єкти господарювання), дозволів на придбання, зберігання, перевезення (через митний кордон України, територією України, транзит через територію України) й використання вогнепальної зброї, боєприпасів до неї, основних частин зброї, холодної зброї, охолощеної зброї, пневматичної зброї; пристроїв та патронів до них; вибухових матеріалів і речовин; на відкриття та функціонування сховищ, складів і баз, де вони зберігаються, стрілецьких тирів і стрільбищ, мисливсько-спортивних стендів, а також підприємств і майстерень з виготовлення і ремонту вогнепальної та холодної зброї, піротехнічних майстерень, пунктів вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування, магазинів, у яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї, пристроїв та патронів до них (далі - об`єкти дозвільної системи); громадянам - дозволів на придбання, зберігання та носіння вогнепальної мисливської зброї, холодної, охолощеної, пневматичної зброї, пристроїв.

Пунктом 13.1. Інструкції передбачено, що термін вибухові матеріали об`єднує в собі два терміни - вибухові речовини та засоби ініціювання. Вибухові речовини - це хімічні сполуки чи суміші, здатні під впливом зовнішнього імпульсу до самопоширення з великою швидкістю хімічної реакції із утворенням газоподібних продуктів та виділенням тепла. До них належать амоніти, амонали, тротил, вибухові напівпродукти утилізації - порохи тощо. Засоби ініціювання - зовнішні джерела імпульсу для здійснення вибуху (електродетонатори, капсуль-детонатори, вогнепровідний та детонаційний шнури тощо).

Згідно з п. 14.1. Інструкції для прийняття Рішення про видачу дозволу на придбання вибухових матеріалів підприємствам, установам, організаціям, які здійснюють вибухові роботи та виготовляють вибухові речовини, у порядку, визначеному пунктом 1.5 глави 1 розділу І цієї Інструкції, уповноваженою особою (представником) підприємства, установи, організації подаються такі документи: клопотання, у якому зазначається мета звернення; свідоцтво (дозвіл) Державної служби України з питань праці (далі - Держпраці) на придбання вибухових матеріалів та ведення підривних робіт чи виготовлення вибухових речовин (додатки № № 30, 31, 32); акт про придатність приміщення, де зберігатимуться вибухові матеріали, який складається комісією з представників органу (підрозділу) поліції, пожежного нагляду, Держпраці та зацікавленої організації; платіжний документ (платіжне доручення, квитанція) з відміткою банку, відділення поштового зв`язку або коду проведеної операції про внесення коштів за надання відповідної платної послуги. На підставі Рішення про надання дозволу на придбання вибухових матеріалів формується Витяг з ЄРЗ про наявність дозволу на придбання предметів і матеріалів юридичними особами.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 3 «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» під вибуховими пристроями слід розуміти саморобні чи виготовлені промисловим способом вироби одноразового застосування, спеціально підготовлені і за певних обставин спроможні за допомогою використання хімічної, теплової, електричної енергії або фізичного впливу (вибуху, удару) створити вражаючі фактори - спричинити смерть, тілесні ушкодження чи істотну матеріальну шкоду - шляхом вивільнення, розсіювання або впливу токсичних хімічних речовин, біологічних агентів, токсинів, радіації, радіоактивного матеріалу, інших подібних речовин.

Так, 09.06.2022 ОСОБА_4 призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_8 і в подальшому наказом виконувача обов`язків командира військової частини НОМЕР_1 від 25.09.2022 № 133 зарахований до списків військової частини на посаду старшого водія - гранатометника 2 мінометного взводу 2 мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 .

Надалі ОСОБА_4 переведено на посаду навідника ІНФОРМАЦІЯ_14 військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку з чим останній являвся військовослужбовцем Збройних Сил України.

Будучи військовослужбовцем, під час проходження військової служби ОСОБА_4 повинен, серед іншого, керуватися вимогами ст. ст. 11, 12, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Так, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 30.01.2024, ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, будучи обізнаним із законними умовами поводження із бойовими припасами, вибуховими пристроями та вибуховими речовинами як військовослужбовець Збройних Сил України, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно-небезпечних дій, направлених проти громадської безпеки в частині захисту життя та здоров`я людей від негативного впливу руйнуючого характеру вищевказаних предметів в результаті їх неконтрольованого обігу, всупереч вимогам законодавства України, яким регулюється порядок поводження з вибуховими речовинами, зокрема: Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, нехтуючи наведеними положеннями Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, вирішив здійснити незаконне придбання та зберігання бойових припасів до вогнепальної нарізної зброї, вибухових пристроїв та пластичної вибухової речовини на основі гексогену без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 30.01.2024, ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин під час дії воєнного стану, первинно введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, без передбаченого законом дозволу придбав вибухові пристрої, а саме: два промислово виготовлені підривачі ГО-2 та AF-72, два промислово виготовлені запали від підривача УЗРГМ (УЗРГМ-2), два промислово виготовлені запали до ручної кумулятивної гранати РКГ-3, один промислово виготовлений електродетонатор ЕДП-р; бойові припаси, а саме: двадцять бойових гвинтівкових патронів калібру 7,62х51 мм NATO (.308 Win) з кулями зі свинцевим осердям (дев`ятнадцять патронів) та трасуючою кулею (один патрон), два бойових гвинтівкових патрони калібру 7.62х54R, один з кулею «ЛПС» зі сталевим осердям, інший з трасуючою кулею, один патрон калібру 9х19 мм з кулею зі свинцевим осердям, один бойовий кулеметний патрон калібру 12,7х108 мм з бронебійно-запалювальною кулею, один патрон калібру 7,62х39 мм з експансивною кулею зі свинцевим осердям типу «SP», 573 бойових проміжних патрони калібру 5.45х39 мм з оболонковою кулею зі стальним осердям, 4 бойових проміжних патрони калібру 5.45х39 мм з трасуючою кулею, а також пластичну вибухову речовину на основі гексогену, загальною вагою 810 г, що містилась у згортку із поліетилену та двох циліндричних картонних ємностях.

Зробивши це, ОСОБА_4 почав зберігати при собі зазначені вибухові пристрої, бойові припаси та вибухову речовину без передбаченого законом дозволу.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 30.01.2024, ОСОБА_4 , без передбаченого законом дозволу зберігаючи при собі вказані вибухову речовину, що містилась у згортку із поліетилену та двох циліндричних картонних ємностях, бойові припаси та вибухові пристрої, маючи можливість скористатися ними, перемістив їх до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

У подальшому 30.01.2024, у період часу з 06 год 18 хв по 09 год 23 хв, співробітниками правоохоронного органу під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 у приміщенні квартири АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено вибухові пристрої, а саме: два промислово виготовлені підривачі ГО-2 та AF-72, два промислово виготовлені запали від підривача УЗРГМ (УЗРГМ-2), два промислово виготовлені запали до ручної кумулятивної гранати РКГ-3, один промислово виготовлений електродетонатор ЕДП-р; бойові припаси, а саме: двадцять бойових гвинтівкових патронів калібру 7,62х51 мм NATO (.308 Win) з кулями зі свинцевим осердям (дев`ятнадцять патронів) та трасуючою кулею (один патрон), два бойових гвинтівкових патрони калібру 7.62х54R, один з кулею «ЛПС» зі сталевим осердям, інший з трасуючою кулею, один патрон калібру 9х19 мм з кулею зі свинцевим осердям, один бойовий кулеметний патрон калібру 12,7х108 мм з бронебійно-запалювальною кулею, один патрон калібру 7,62х39 мм з експансивною кулею зі свинцевим осердям типу «SP», 573 бойових проміжних патрони калібру 5.45х39 мм з оболонковою кулею зі стальним осердям, 4 бойових проміжних патрони калібру 5.45х39 мм з трасуючою кулею, а також пластичну вибухову речовину на основі гексогену, загальною вагою 810 г, що містилась у згортку із поліетилену та двох циліндричних картонних ємностях, які ОСОБА_4 без передбаченого законом дозволу зберігав.

30.01.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у викраденні людини, вчиненому з корисливих мотивів організованою групою, тобто скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України.

30.01.2024 ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_4 обрано запобіжних захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 29.03.2024 включно.

21.03.2024 ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у придбанні та зберіганні вибухової речовини без передбаченого законом дозволу, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

27.03.2024 ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 25.05.2024 включно.

23.05.2024 ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 21.07.2024 включно.

19.07.2024 ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 17.09.2024 включно.

12.09.2024 ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 05.11.2024 включно.

04.10.2024 ОСОБА_4 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. п. 3, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

22.02.2024 досудове розслідування зупинено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 280 КПК України в зв`язку із наявністю необхідності проведення процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва на території Латвійської республіки.

27.02.2024 досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні відновлено в зв`язку із необхідністю проведення процесуальних дій та знову зупинено з наведених вище підстав.

21.03.2024 досудове розслідування відновлено та в подальшому знову зупинено з наведених підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 280 КПК України.

27.03.2024 досудове розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні було відновлено у зв`язку з необхідністю виконання процесуальних дій.

01.04.2024 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні постановою заступника Генерального прокурора продовжено до 3 місяців та того ж дня досудове розслідування зупинено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 280 КПК України у зв`язку з наявністю необхідності проведення процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва на території Латвійської Республіки.

24.05.2024 досудове розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні було відновлено у зв`язку з необхідністю виконання процесуальних дій та того ж дня досудове розслідування зупинено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 280 КПК України у зв`язку з наявністю необхідності проведення процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва на території Латвійської Республіки.

04.09.2024 до органу досудового розслідування надійшли матеріали виконання запиту про міжнародну правову допомогу, таким чином необхідність зупинення досудового розслідування перестала існувати та того ж дня досудове розслідування відновлено.

04.10.2024 слідчим за дорученням прокурора стороні захисту у вказаному провадженні повідомлено про завершення досудового розслідування у цьому провадженні, наразі триває ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України.

Метою продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України являється необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати свідків, іншого підозрюваного; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Захисник ОСОБА_3 , думку якого підтримав підозрюваний ОСОБА_4 , заперечив щодо заявленого клопотання, посилаючись на те, що ризики прокурором необґрунтовані та недоведені. Захисник просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що у провадженні 4 відділу розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України перебувають матеріали кримінального провадження № 0001039 від 22.10.2020 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, п. п. 3, 9, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

30.01.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у викраденні людини, вчиненому з корисливих мотивів організованою групою, тобто скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України.

30.01.2024 ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_4 обрано запобіжних захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 29.03.2024 включно.

21.03.2024 ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у придбанні та зберіганні вибухової речовини без передбаченого законом дозволу, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

27.03.2024 ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 25.05.2024 включно.

23.05.2024 ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 21.07.2024 включно.

19.07.2024 ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 17.09.2024 включно.

12.09.2024 ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 05.11.2024 включно.

04.10.2024 ОСОБА_4 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. п. 3, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

При цьому наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 вказаних кримінальних правопорушень у повному обсязі підтверджується зібраними в межах кримінального провадження доказами, а саме:

1. Матеріалами, отриманими на підставі угод про створення спільної слідчої групи «SUNCOAST» та «SUNCOAST 2», укладених між Україною та Латвійською Республікою 17.09.2021 та 17.11.2022 у зв`язку з розслідуванням кримінального провадження № 0001039, правоохоронними органами Латвійської Республіки у кримінальному процесі № 9 та в порядку перейняття від правоохоронних органів Латвійської Республіки, зокрема:

протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 , який показав, що мав дочку ОСОБА_7 , яка володіла нерухомістю на території Латвійської Республіки. 03.09.2019, приблизно о 15 год 30 хв, остання пішла на зустріч із потенційним покупцем нерухомості в житловому комплексі «ІНФОРМАЦІЯ_2» в м. Саулкрасти та не повернулась;

протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ( ОСОБА_13 ), який засвідчив, що він є членом правління TOB «Viesu nams», якому належить нерухомість - гостьовий будинок «ІНФОРМАЦІЯ_18», в Скултській волості, Скултському краї Латвійської Республіки. Приблизно в 2017 році виникла ідея продати або орендувати нерухомість «ІНФОРМАЦІЯ_18», розмістивши оголошення на інтернет-порталі ss.lv, і до нього приїхав чи з ним зв`язався через знайомих чоловік на ім`я ОСОБА_15 . Спочатку ОСОБА_15 хотів в рамках співпраці орендувати нерухомість «ІНФОРМАЦІЯ_18», начебто як для створення центру психологічної регенерації та соціальної реабілітації учасників антитерористичної операції в Україні. Товариство «Latvijas Atjaunosanas biedriba» в особі ОСОБА_16 не отримало фінансування та співробітництво не відбулося. ОСОБА_15 хотів, щоб ОСОБА_17 переписав своє майно «ІНФОРМАЦІЯ_18» на «Latvijas atjaunosanas biedriba», а гроші за нього хотів повернути пізніше. Було домовлено, що він придбає нерухомість за 250 000 євро. Оскільки у них не вдалася угода з нерухомістю «ІНФОРМАЦІЯ_18», у 2017 чи 2018 році ОСОБА_15 сказав, що побудує такий реабілітаційний центр у комплексі «ІНФОРМАЦІЯ_2», що він переобладнає комплекс, що замінить охорону, що там буде центр українських ветеранів, що туди їздитимуть українці. Про те, кому належить це майно, ОСОБА_15 нічого не розповідав. Потім, наприкінці 2018 або на початку 2019 року в офіс ОСОБА_13 приїхав ОСОБА_15 , він приніс роздруківки з земельної книги на майно «ІНФОРМАЦІЯ_2» та деякі інші документи, і просив подивитися на них і допомогти зрозуміти, скільки квартир у власності «ІНФОРМАЦІЯ_2» продано, а скільки не продано. ОСОБА_18 також запропонував, чи не хоче ОСОБА_17 управляти цією нерухомістю, оскільки його фірма також надає такі послуги. ОСОБА_17 подивився на документи та побачив, що нерухомість, як не продана, була передана в заставу «Latvijas Pasts banka», і пояснив ОСОБА_19 , що якщо він хоче купити квартири в цій власності, то йому доведеться розрахуватися з банком. Потім ОСОБА_15 на деякий час зник і з`явився наприкінці 2019 або на початку 2020 року, коли знов прийшов в офіс і сказав, що хоче управляти комплексом « ІНФОРМАЦІЯ_9 » (продавати квартири, розраховуватися з банками тощо), але з огляду на те, що він громадянин Росії, він сам не може цього зробити, що потрібен буде громадянин Латвії. ОСОБА_15 звернувся до ОСОБА_13 з проханням, чи не може він виручити власника «ІНФОРМАЦІЯ_2», який сам перебуває не в Латвії, а має вирішувати свої майнові питання, продаж майна та якісь питання у банках. ОСОБА_15 запропонував написати на ім`я ОСОБА_13 довіреність, що він може вільно розпоряджатися і повністю управляти майном «ІНФОРМАЦІЯ_2», а 50% прибутку отримає ОСОБА_17 . ОСОБА_15 сказав, що власник «ІНФОРМАЦІЯ_2» перебуває за кордоном, тому за кордоном буде видана довіреність на ім`я ОСОБА_13 . ОСОБА_15 не сказав, хто є власником та як його звати. ОСОБА_17 не особливо хотів погоджуватися, але ОСОБА_15 наполягав і таким чином його переконав. ОСОБА_17 дав свої паспортні дані. ОСОБА_15 повідомив, що власник «ІНФОРМАЦІЯ_2» надішле цю довіреність поштою з-за кордону, але не уточнив, з якої країни. У серпні 2020 року, але точну дату не пам`ятає, ОСОБА_15 надіслав електронною поштою довіреність українською мовою про те, що ОСОБА_20 уповноважує ОСОБА_13 . Це була генеральна довіреність від ОСОБА_21 . На той час, коли ОСОБА_17 отримав довіреність українською мовою, він уже знав, що ОСОБА_20 зникла безвісти, бо він прочитав це в засобах масової інформації, а зустрівшись з ОСОБА_22 йому про це нічого не сказав, бо боявся за своє життя та здоров`я, тому і чекав подальших дій ОСОБА_16 щодо «ІНФОРМАЦІЯ_2». Потім ОСОБА_15 знову на час зник, а на початку січня 2021 року подзвонив і сказав, що скоро буде нова довіреність з України, нічого детально не пояснив. 27 січня 2021 року ОСОБА_15 зателефонував (в додатку «Viber») з телефону № НОМЕР_8 і сказав, що сьогодні - 27 січня буде довіреність. 27 січня ОСОБА_17 отримав конверт від фірми «DHL», в якій була довіреність українською мовою та переклад довіреності латиською мовою. У довіреності було зазначено, що ОСОБА_20 уповноважує ОСОБА_13 розпоряджатися всім своїм майном, яке їй належить в Латвії. Через кілька днів ОСОБА_15 знов приїхав в офіс ОСОБА_13 . ОСОБА_17 сказав, що отримав довіреність. ОСОБА_15 , перебуваючи в офісі, на білому аркуші формату A4 написав від руки інструкції ОСОБА_23 , як далі потрібно діяти з отриманою довіреністю. Ці інструкції вони не обговорювали, ОСОБА_15 сказав, що зв`яжеться пізніше. Перевіряючи довіреність та її переклад, ОСОБА_17 запідозрив, що вона, можливо, підроблена, але, враховуючи те, що довіреність видана в Україні, неможливо було повністю перевірити її справжність. Він також попросив свого адвоката Вію Бракшу /Vija Braksa/ знайти можливість з`ясувати справжність довіреності. Адвокат з`ясувала, що в Україні бланки довіреності видаються кожному нотаріусу з однаковими номерами, але чи була ця довіреність видана українським нотаріусом ОСОБА_24 - поки невідомо;

протоколом вилучення від 18 лютого 2021 року, згідно з яким у ОСОБА_13 була вилучена довіреність, видана 11 серпня 2020 року в Україні, в Києві у приватного нотаріуса ОСОБА_24 , зареєстрована за реєстраційним № 246 (QR-код НОМ 359764), яким громадянка ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (серія паспорта № НОМЕР_10 ), уповноважує громадянина Латвії ОСОБА_13 бути своїм представником у зв`язку з нерухомим майном, яке їй належить у Латвійській Республіці. Зазначена довіреність була відправлена з України до Латвії за допомогою послуг «DHL». На конверті написано « ОСОБА_26 , АДРЕСА_11 , телефон НОМЕР_11 », а одержувачем вказано « ОСОБА_17 , АДРЕСА_13, НОМЕР_12 , тел. НОМЕР_13 ». Було з`ясовано, що номером телефону користується ОСОБА_27 ;

висновком № 21-334 від -1 квітня 2021 року почеркознавчої експертизи запису від руки у вилученій в рамках кримінального процесу довіреності, з якого випливає, що запис « ОСОБА_7 » в довіреності від 11 серпня 2020 року (зареєстрована з № 246), можливо не був зроблений ОСОБА_28 . Підпис від імені ОСОБА_21 у довіреності від 11 серпня 2020 року (зареєстрована з № 246) « ОСОБА_7 » можливо не був зроблений ОСОБА_28 . Можливо був зроблений шляхом імітації підпису ОСОБА_21 ;

відомостями з міжнародного аеропорту « Рига » щодо пасажирів рейсу «Київ-Рига» від 02.10.2019 серед яких були ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_4 ;

оглядом відеозаписів з камер спостереження аеропорту, на яких зображено ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , а також ОСОБА_29 , який зустрічав їх на автомобілі сірого кольору 02.10.2019;

оглядом відеозаписів з камер спостереження аеропорту, на яких зображено ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , які покидають Латвію 05.10.2019;

показаннями свідка ОСОБА_30 який повідомив, що ОСОБА_31 , відвідував територію належного потерпілій ОСОБА_7 житлового комплексу «ІНФОРМАЦІЯ_2» в 2018 році з метою вимагання «добровільних» пожертв від його мешканців, а також зазначив про конфлікт, який виник між ОСОБА_32 та потерпілою ОСОБА_33 на цьому ґрунті. Розповів про обставини її зникнення (зокрема зустріч із ОСОБА_8 який представлявся ОСОБА_34 ) із яким востаннє бачили потерпілу живою;

протоколом огляду комп`ютерної техніки та телефону, вилученого під час обшуку у ОСОБА_35 в якому були знайдені проєкти документів про добровільну пожерту 100 відсотків часток належного потерплій майна;

протоколом допиту свідка ОСОБА_55 /ОСОБА_55/ (продавець квіткового магазину), яка показала, що 03 жовтня 2019 року невідомий раніше чоловік із бородою рудого кольору в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_19» за адресою: АДРЕСА_14, купив одну білу троянду та поспішив у напрямку моря, а на представлених фотографіях впізнала ОСОБА_36 ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_37 (ОСОБА_37) (працівниця комплексу «ІНФОРМАЦІЯ_2»), яка впізнала на фотографіях ОСОБА_36 як чоловіка, який 03 жовтня 2019 року в комплексі «ІНФОРМАЦІЯ_2» чекав на зустріч з ОСОБА_28 . Поки ОСОБА_8 чекав на зустріч з ОСОБА_28 в комплексі «ІНФОРМАЦІЯ_2», ОСОБА_37 пригостила його кавою. В рамках кримінального процесу була вилучена зазначена кружка для кави та їй була призначена біологічна ДНК-експертиза;

висновком експерта у якому зазначено, що знайдений на кружці біологічний матеріал може належати громадянину України ОСОБА_8 ;

показаннями свідка ОСОБА_40 ( ОСОБА_40 ), яка повідомила, що 03 жовтня 2019 року близько 15:00 вона приїхала до житлового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де припаркувала свій автомобіль на стоянці біля Римо-католицької церкви Милості Божої в Саулкрасти (через дорогу, навпроти комплексу). На її парковочному місці стояв срібного кольору (сірий) автомобіль «Opel» чи «Toyota» - задом до церкви та передом у сторону Звейнієкциемса. За кермом автомобіля сидів високий чоловік. Біля машини (праворуч) на вулиці стояв ще один чоловік з рудим волоссям і бородою, в одній руці тримаючи білу троянду, а в другій - мобільний телефон темного кольору. Чоловік час від часу дивився на телефон, потім сів у машину і знову вийшов. Коли ОСОБА_40 зайшла до комплексу, то побачила, що з боку комплексу йде чоловік із трояндою в руках. На представлених фотографіях ОСОБА_40 вказала на ОСОБА_36 ;

показаннями свідка ОСОБА_42 (ОСОБА_42), який повідомив, що 03 жовтня 2019 року близько 16 год 00 хв він разом із дружиною ОСОБА_43 ( ОСОБА_43 ) з комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » вирушив на прогулянку до моря і по дорозі зустрів ОСОБА_45 з клієнтом, якому вона показувала територію комплексу. На представлених фотографіях ОСОБА_46 та ОСОБА_47 впізнали ОСОБА_36 як особу клієнта, з яким вони бачили ОСОБА_45 ;

показаннями свідка ОСОБА_48 ( ОСОБА_48 ), який повідомив, що працює охоронцем охоронної фірми «Taipans» 04 жовтня 2019 року близько 18 год 40 хв надійшов виклик з пульта, що в «Skultes muiza» спрацювала пожежна сигналізація. Свідок прибув до «Skultes muiza» близько 18 год 50 хв, де стояв легковий автомобіль, модель схожа на «Toyota» (тип седан), з іноземними номерами. ОСОБА_50 зустрів чоловік (близько 50 років, з сивим волоссям), але на терасі стояли ще троє чоловіків. ОСОБА_48 може впізнати лише трьох чоловіків, які перебували в «Skultes muiza». На представлених фотографіях він впізнав ОСОБА_16 , ОСОБА_51 та ОСОБА_36 ;

інформацією від AT « Citadele banka » (відповідь № 8044.-04/19.1333 від 19 листопада 2019 року), згідно якої ОСОБА_15 здійснював операції, пов`язані з придбанням квитків на рейси з банківського рахунку НОМЕР_14 (розрахунковий картковий рахунок);

інформацією від компанії перевізника « Wizz Air Hungary Zrt. » згідно якої ОСОБА_15 зі свого банківського рахунку придбав два авіаквитка на рейс Київ Рига 02 жовтня 2019 року на ім`я ОСОБА_52 та ОСОБА_36 , а з банківського рахунку ОСОБА_51 був придбаний один авіаквиток на рейс ІНФОРМАЦІЯ_11 на ім`я ОСОБА_53 . А також ОСОБА_15 придбав зі свого банківського рахунку три авіаквитка на рейс 05 жовтня 2019 року з Риги до Києва на ім`я ОСОБА_36 , ОСОБА_52 та ОСОБА_53 ;

2. Протоколом НСРД відносно ОСОБА_11 , який вказав на обставини участі ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та нього у викраденні та подальшому незаконному утриманні ОСОБА_7 , роль кожного із них у цьому.

3. Протоколами тимчасових доступів до документів, згідно з якими мобільні номери телефонів, якими користувався ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , реєструвався на території Латвійської Республіки в період скоєння злочину.

4. Протоколом допиту свідка ОСОБА_54 , який показав, що ОСОБА_29 , передав йому документи викраденої ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_4 потерпілої ОСОБА_7 , які були при ній під час скоєння злочину, розкрив роль ОСОБА_29 в організації виготовлення підробленої довіреності на розпорядженням усім майном потерпілої.

5. Висновком комплексної судової технічної експертизи та почеркознавчої експертизи довіреності від імені ОСОБА_7 на бланку НОМ 359764, яка показала, що бланк є справжнім, таким що перебуває в офіційному обігу на території України, а відтиск печатки «приватний нотаріус ОСОБА_24 » не відповідає відтиску наданої на дослідження печатки ОСОБА_24 ;

6. Протоколом обшуку приміщення квартири АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_4 , згідно з яким в помешканні були виявлені бойові патрони та пластичну вибухову речовину;

7. Висновком судової експертизи СЕ-19-24/8576-ФХВР від 15.03.2024, згідно з яким у зразках речовини, вилученої під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , міститься пластична вибухова речовина на основі гексогену.

8. Висновком судової експертизи СЕ-19-24/8143-БЛ від 14.03.2024, згідно з яким вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 26 предметів, схожих на патрони різного калібру, є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї зокрема 20 патронів калібру 7,62х51 мм, .308 Win, два патрони калібру 7,62х54 мм R, один патрон калібру 7,62х39 мм, один патрон калібру 9х19 мм, один патрон калібру 12,7х108мм.

9. Висновком судової експертизи СЕ-19-24/8133-БЛ від 25.04.2024, згідно з яким вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 2 предмети, схожі на підривачі для СПГ, є вибуховими пристроями, промислово виготовленими підривачами ГО-2 та AF-2,

10. Іншими матеріалами досудового розслідування у їх сукупності.

22.02.2024 досудове розслідування зупинено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 280 КПК України в зв`язку із наявністю необхідності проведення процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва на території Латвійської республіки.

27.02.2024 досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні відновлено в зв`язку із необхідністю проведення процесуальних дій та знову зупинено з наведених вище підстав.

21.03.2024 досудове розслідування відновлено та в подальшому знову зупинено з наведених підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 280 КПК України.

27.03.2024 досудове розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні було відновлено у зв`язку з необхідністю виконання процесуальних дій.

01.04.2024 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні постановою заступника Генерального прокурора продовжено до 3 місяців та того ж дня досудове розслідування зупинено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 280 КПК України у зв`язку з наявністю необхідності проведення процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва на території Латвійської Республіки.

24.05.2024 досудове розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні було відновлено у зв`язку з необхідністю виконання процесуальних дій та того ж дня досудове розслідування зупинено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 280 КПК України у зв`язку з наявністю необхідності проведення процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва на території Латвійської Республіки.

04.09.2024 до органу досудового розслідування надійшли матеріали виконання запиту про міжнародну правову допомогу, таким чином необхідність зупинення досудового розслідування перестала існувати та того ж дня досудове розслідування відновлено.

04.10.2024 слідчим за дорученням прокурора стороні захисту у вказаному провадженні повідомлено про завершення досудового розслідування у цьому провадженні, наразі триває ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України.

Частиною 2 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що по даному кримінальному провадженню досудове розслідування не закінчено, внаслідок необхідності проведення ряду слідчих та інших процесуальних дій.

Метою продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України являється необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати свідків, іншого підозрюваного; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено, що до теперішнього часу у процесуальній поведінці підозрюваного ОСОБА_4 наявні та не зменшені наступні ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховування від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 не має постійного місця проживання, проживає не за офіційно зареєстрованим місцем проживання, підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, а також у вчиненні особливо тяжкого злочину, максимальне покарання за який передбачено покарання у довічного позбавлення волі,

У разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, це може спонукати його до втечі за кордон або тривалого переховування від органів слідства з метою уникнення зазначеного вище покарання (зокрема про можливість такої поведінки свідчить той факт, що на момент повідомлення підозри ОСОБА_4 останній значився з липня 2023 року як особа, яка самовільно залишила військову частину, де проходив службу.

Також ОСОБА_4 не має на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку, що свідчить про відсутність у останнього стійких соціальних зв`язків.

Продовжує існувати ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що спілкування між ОСОБА_4 та іншими особами з числа злочинної групи відбувалось за допомогою мобільних телефонів та месенджерів, тому ОСОБА_4 , володіючи повною інформацією про контакти зі спільниками, а також засоби, за допомогою яких відбувалось таке спілкування, перебуваючи на волі може знищити предмети, речі та інформацію, які можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, зокрема містити відомості щодо джерела походження вилучених під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 бойових припасів і вибухових речовин.

Продовжує існувати ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на інших підозрюваних та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 на думку органу досудового розслідування знає особисто іншого підозрюваного та може вчинити дії щодо уникнення кримінальної відповідальності шляхом вмовлянь, підкупу чи залякування, спонукати свідків, а також іншого підозрюваного у цьому провадженні відмовитися від раніше наданих показань чи уникати явки до суду з метою проведення їх допиту безпосередньо під час досудового розслідування або подальшого судового розгляду.

Продовжує існувати ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, може бути виражений у створенні підозрюваним ОСОБА_4 штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій.

Також зазначений ризик може бути реалізований підозрюваним шляхом зловживання процесуальними правами, що може виразитись у неявці для проведення слідчих дій у справі чи затягуванні з отриманням та ознайомленням з процесуальними документами, вручення яких чи надання для ознайомлення є обов`язковим під час проведення досудового розслідування.

Продовжує існувати ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовується тим, що підозрюваний в минулому вже притягався до кримінальної відповідальності за ст. 255 КК України, незважаючи на те, що значиться на дійсній військовій службі, самовільно залишив військову частину, у зв`язку з чим командуванням військової частини НОМЕР_1 направлено матеріали службового розслідування до територіального органу державного бюро розслідувань для прийняття рішення щодо внесення відомостей до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 КК України, крім того, в ході досудового розслідування зібрано достатню доказову базу для повідомлення підозрюваного ОСОБА_4 про підозру у вчиненні нового, особливо тяжкого умисного злочину, а отже позбавлений на даний час сталого джерела доходів, необхідних для забезпечення його життєдіяльності, отже підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити нове кримінальне правопорушення з корисливих мотивів.

Фактичні обставини злочинів, інкримінованих підозрюваному, їх актуальність та викликаний резонанс, свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

За викладених обставин, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та забезпечення запобігання зазначеним ризикам, виникла необхідність у продовженні строку застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, п.п. 3, 9, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вбачає, що доводи є обґрунтованими, оскільки заявлені у клопотанні ризики не зменшилися та продовжують існувати.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою, слідчим суддею враховані вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя приймає до уваги дані про особу підозрюваного, а саме його вік, стан здоров`я щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою.

Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_4 строку тримання під вартою підлягає задоволенню, оскільки є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого залишився з огляду на серйозний характер загрози для суспільного порядку протиправних діянь, їх тяжкість з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, та може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Оскільки дане кримінальне провадження стосується злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, суд керуючись правилами ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення при цьому розміру застави.

Керуючись ст. ст. 193, 194, 196-197, 199, 369-372, 376 КПК України слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 28 грудня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути безпосередньо оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 01.11.2024 об 11 год. 45 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1