Справа № 212/5141/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: Головуючого судді - ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі кримінальне провадження № 0000652 від 07 травня 2024 року з обвинувальним актом за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, на утримання малолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, 06.05.2024 року о 12:30 годині прийшов до супермаркету «33 квадратних метра» ТОВ «Престижбуд 33», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , проходячи відділ з продажу будівельних інструментів, де побачив на полиці викладки товару алмазні диски «Turbo» 125*7*22 марки «Polax», та в цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь.

З метою реалізації раптового виниклого злочинного умислу, ОСОБА_6 в цей же день о 12:38 годині, роблячи вигляд добропорядного покупця, тобто розуміючи, що його дії не є очевидними для оточуючих, а отже носять таємний характер, взяв з полиці викладки товару належне ТОВ «Престижбуд 33» майно, а саме: алмазні диски «Turbo» 125*7*22 марки «Polax» у кількості двох одиниць, вартість яких 156,18 грн. за одиницю, без врахування ПДВ, та поклав їх під кофту, тобто таємно викрав.

Після чого, ОСОБА_4 , пройшов касову зону не здійснивши розрахунку за вищевказаний товар, залишив приміщення магазину «33 квадратних метра», розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми злочинними діями ОСОБА_4 спричинив ТОВ «Престижбуд 33» майнову шкоду на загальну суму 304,36 грн.

Обвинувачення ОСОБА_4 пред`явлено за ч.4 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

У підготовчому судовому засіданні прокурор звернувся до суду із клопотанням про відмову у затвердженні угоди про визнання винуватості та закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з тим, що 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України, відповідно до якого крадіжки на суму, що не перевищують 3028 грн., віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

Обвинувачений та його захисник просили закрити провадження у справі у зв`язку з декриміналізацією закону, який встановлював відповідальність за вчинення крадіжки, розмір якої не перевищує 3028 грн.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

За змістом ч.1 ст 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Європейський суд з прав людини вважає, що ст.7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Ніякого покарання без закону» є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі Скоппола проти Італії).

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028 грн.) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Верховний суд у постанові від 7 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24) дійшов висновку, що Закон №3886-ІХ є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886?IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та підпункту 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 інкримінується вчинення крадіжки чужого майна 06 травня 2024 року на суму 304,36 грн. і такі дії кваліфікувались за ч.4 ст.185 КК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчинених ОСОБА_4 діяння, оскільки вартість майна, у викраденні якого він обвинувачується не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3028 грн.), та станом на день розгляду справи судом не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України, а може бути лише підставою адміністративної відповідальності.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно абз.4 ч.7 ст.284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст.479-2 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з ч.3 ст.479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Відповідно до п.1-2 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, якщо підозрюваний, обвинувачений не заперечує проти закриття за цією підставою.

Так, в судовому засіданні обвинуваченому роз`яснений зміст Закону яким внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також роз`яснені положення Кримінального Кодексу України, які втратили чинність, як правова підстава для притягнення особи до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні обвинувачений висловив згоду на закриття кримінального провадження щодо нього з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України. Також обвинуваченому було роз`яснено зміст частин 2 та 3 статті 285 КПК. Заперечень проти звільнення від кримінальної відповідальності обвинувачений не висловлював, щодо проведення судового провадження в повному обсязі в загальному порядку не наполягав.

За таких обставин, враховуючи імперативність вимог ч.3 ст.479-2 КПК України та позицію обвинуваченого, суд вважає, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає, що у затвердженні угоди про визнання винуватості необхідно відмовити.

Цивільний позов не заявлений. Витрати на залучення експертів відсутні. Питання про долю речових доказів вирішити у порядку ст.100 КПК України. Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

На підставі вищевикладеного, керуючись п.4-1 ст.284, ст.372, КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора - задовольнити.

Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 20 травня 2024 року між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000652 від 07 травня 2024 року з обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Кримінальне провадження № 0000652 від 07 травня 2024 року з обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України ззакрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази: алмазні диски «Turbo» 125*7*22 марки «Polax» у кількості двох одиниць залишити у представника потерпілого ОСОБА_7 за належністю. DVD-диск у кількості однієї одиниці залишити у матеріалах кримінального провадження.

Матеріали досудового розслідування № 0000652 від 07 травня 2024 року - залишити при обвинувальному акті.

На ухвалу суду може бути апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Ухвала, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Повний текст ухвали складено та проголошено 17 жовтня 2024 року о 13.35 годині.

Суддя ОСОБА_1