Справа № 369/9928/21 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/2015/2024 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 січня 2023 року, яким:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, неодруженого, працює директором ТОВ «Флорінг Контракшин», має вищу освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

визнано невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 296 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Як встановлено судом першої інстанції, 03.03.2021 близько 11 години 00 хвилин у ОСОБА_9 , виник умисел на вчинення грубого порушення громадського порядку.

Так, ОСОБА_9 , перебуваючи в громадському місці, а саме у дворі багатоквартирного житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_3 , тобто у громадському місці, переслідуючи умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку (хуліганство), діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, свідомо передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів явної неповаги до суспільних цінностей та встановлених у суспільстві загальноприйнятих норм поведінки, грубо порушуючи громадський порядок, що супроводжувалось винятковим цинізмом, діючи з хуліганських спонукань, прагнучи показати свою неповагу до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві, не зважаючи на наявність громадян які знаходились неподалік від нього, заліз на автомобіль марки «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був припаркований неподалік дитячого майданчика, який на праві приватної власності належить ОСОБА_10 , який в свою чергу являється теперішнім чоловіком ОСОБА_11 (колишня дружина ОСОБА_9 ), та стоячи на капоті вищевказаного автомобіля, оголивши статеві органи та демонструючи їх, усвідомлюючи, що поряд з ним є і громадяни, а його дії є проявом грубої непристойності, викрикуючи нецензурні вирази, справив природні потреби на автомобіль.

Після цього, ОСОБА_9 , здійснив стрибок на капот автомобіля, пошкодивши його, наніс декілька ударів руками по автомобілю та показував непристойні жести пальцями рук оточуючим, чим грубо порушив громадський порядок.

Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 січня 2023 року ОСОБА_9 визнано невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст. 296 КК України та виправдали його у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного злочину. Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_10 про стягнення із обвинуваченого моральної та матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, прокурор Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 січня 2023 року та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із смертю обвинуваченого.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області щодо ОСОБА_9 підлягає скасуванню, у зв`язку із неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням кримінального закону та істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.

Прокурор вважає, що під час дослідження доказів, судом однобоко надано оцінку на користь обвинуваченого, оскільки фактично, дослідивши зібрані докази, ним не була надана належна правова оцінка, суд лише зазначив, що «аналізуючи досліджені судом документи, показання обвинуваченого, потерпілого та свідків, суд приходить до переконання про відсутність в діях обвинуваченого суб`єктивної сторони кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.296 КК України, яка характеризується умисною виною і мотивом явної неповаги до суспільства, тобто прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі; вказана неповага має бути явною і очевидною, як для хулігана так і для очевидців його дій».

Однак, судом не наведено які саме покази обвинуваченого доводять його позицію та не вказано конкретних процесуальних документів, чи проведених слідчих дій, що підтверджують останнє.

Прокурор зауважує, що суд упустив ключову частину допиту останнього прокурором, під час якого, обвинувачений зізнався, що гучно кричав у житловому кварталі, показував в сторону багатоквартирного будинку непристойні жести та помочився стоячи на капоті автомобіля, демонструючи свої статеві органи, після того як розбив його, чим явно порушував спокій громадян.

Тож, висновки суду про те, що мотивом поведінки обвинуваченого були довготривалі неприязні відносини і саме з цією метою він намагався пошкодити автомобіль потерпілого, спростовуються навіть допитом самого обвинуваченого, на який посилається суд під час своєї аргументації виправдувального вироку, однак, не вказує на їх основну частину, здобуту прокурором під час допиту останнього, у судовому рішенні та фактично не надає їм жодної оцінки, що свідчить про неповноту судового розгляду під час дослідження показів обвинуваченого, що призвело до висновків, які не підтверджуються фактичними обставинами справи.

Не надавши оцінку доказам, суд не розглянув та не надав належної оцінки версії сторони обвинувачення, показам потерпілого та двох свідків, відеозаписам моменту вчинення кримінального правопорушення, чим порушив принцип змагальності сторін, всупереч вимог ст. 374, 412 КПК України, в частині надання оцінки доказам, та допустив неповноту судового розгляду на підставі п.1 ч. 1 ст. 410 КПК України, яка виразилась у невідповідності висновків суду фактичним обставинам на підставі п.1 ч. 1 ст. 411 КПК України, оскільки, при однобокому досліджені судом письмових доказів та показів учасників, зроблено висновки, які не підтверджуються фактичними обставинами справи.

Особливу увагу суду звертає на те, що суд першої інстанції, не надавши оцінку показам потерпілого про наявність навпроти місця вчинення кримінального правопорушення дитячого майданчику, при цьому надавши перевагу словам обвинуваченого про відсутність умислу на вчинення інкримінованих йому дій, суд допустив порушення принципу змагальності судового процесу та рівності сторін.

Твердження суду про наміри обвинуваченого лише на пошкодження автомобіля потерпілого, спростовуються також допитом обвинуваченого.

Останній повідомив, що спочатку значною мірою пошкодив автомобіль потерпілого, та лише потім, стоячи на капоті, показував непристойні жести в бік будівлі, де проживав потерпілий та оголивши статеві органи, демонструючи їх, усвідомлюючи, що поряд з ним є інші громадяни, викрикуючи нецензурні вирази, справив природні потреби на автомобіль, що не могло пошкодити його технічно.

Тривалі неприязні відносини між потерпілим і обвинуваченим хоч і слугували тригером поведінки останнього, однак, задовольнивши свої потреби в помсті, побивши автомобіль потерпілого, стикнувшись з тим, що його дії залишаються непокараними і сторонні спостерігачі не спиняють його через помітний надлишок вульгарної агресії і загрозу власному здоров`ю, не припинив своїх протиправних дій, та саме в цей момент, прагнучи показати свою неповагу до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві, з винятковим цинізмом та особливою зухвалістю, порушуючи громадський порядок, діючи виключно з хуліганських спонукань, не зважаючи на наявність громадян які знаходились неподалік від нього, заліз на капот автомобіля марки «Volkswagen Passat» оголив статеві органи та демонструючи їх, справив природні потреби на лобове скло автомобіля.

Такі дії зашкодити автомобілю технічно уже не могли і були направлені виключно на порушення громадського порядку, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом із демонстрацією статевих органів та демонстративному сечовипусканні.

Одночасно судом порушено вимоги п. 4 ч. 1 ст. 409, п. 1, 2 ч. 1 ст. 413 КПК України, оскільки неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а саме: незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Прокурором затверджено обвинувальний акт, за яким ОСОБА_9 , висунуто обвинувачення за ч. 1 ст. 296 КК України.

Так, дії ОСОБА_9 підлягають правовій кваліфікації за ч. 1 ст. 296 КК України. Вказане підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, речовими доказами, показами свідків.

Таким чином, вказана неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладеним у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, призвели до ухвалення судом незаконного та необгрунтованого судового рішення.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

пояснення захисника ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги,

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Частиною 1 ст. 411 КПК України передбачено, що судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо: висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду; суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки; за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші; висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.

Так, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи виправданою у мотивувальній частині вироку зазначають: формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

При цьому, із ст. 94 КПК України вбачається, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Однак, суд першої інстанції при ухваленні вироку щодо ОСОБА_9 вказаних вимог кримінального процесуального закону не дотримався та прийшов до передчасного висновку про невинуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

За результатами проведеного апеляційного розгляду з частковим дослідженням обставин справи, колегія суддів встановила такі обставини вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_9 органами досудового розслідування висунуто обвинувачення за ч. 1 ст. 296 КК України - грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), вчинене ним за наступних обставин:

03.03.2021 близько 11 години 00 хвилин у ОСОБА_9 , виник умисел на вчинення грубого порушення громадського порядку.

Так, ОСОБА_9 , перебуваючи в громадському місці, а саме у дворі багатоквартирного житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_3 , тобто у громадському місці, переслідуючи умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку (хуліганство), діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, свідомо передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів явної неповаги до суспільних цінностей та встановлених у суспільстві загальноприйнятих норм поведінки, грубо порушуючи громадський порядок, що супроводжувалось винятковим цинізмом, діючи з хуліганських спонукань, прагнучи показати свою неповагу до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві, не зважаючи на наявність громадян які знаходились неподалік від нього, заліз на автомобіль марки «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був припаркований неподалік дитячого майданчика, який на праві приватної власності належить ОСОБА_10 , який в свою чергу являється теперішнім чоловіком ОСОБА_11 (колишня дружина ОСОБА_9 ), та стоячи на капоті вищевказаного автомобіля, оголивши статеві органи та демонструючи їх, усвідомлюючи, що поряд з ним є :і громадяни, а його дії є проявом грубої непристойності, викрикуючи нецензурні вирази, справив природні потреби на автомобіль.

Після цього, ОСОБА_9 , здійснив стрибок на капот автомобіля, пошкодивши його, наніс декілька ударів руками по автомобілю та показував непристойні жести пальцями рук оточуючим, чим грубо порушив громадський порядок.

Так, виправдовуючи обвинуваченого, суд першої інстанції зазначив про відсутність в діях обвинуваченого суб`єктивної сторони кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, яка характеризується умисною виною і мотивом явної неповаги до суспільства, тобто прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі; вказана неповага має бути явною і очевидною, як для хулігана так і для очевидців його дій. В даному випадку судом встановлено, що мотивом для обвинуваченого були тривалі неприязні відносини із своєю колишньою дружиною та її чоловіком (потерпілим ОСОБА_10 ), у обвинуваченого не було умислу виразити свою неповагу до суспільства, він хотів нашкодити та помститися колишній дружині та її теперішньому чоловіку (потерпілому), саме з цією метою він намагався пошкодити автомобіль останнього, позбавитись таким чином своєї злості, роздратованості, обурення, уникнувши таким чином бійки з потерпілим. Наявність тривалого конфлікту між обвинуваченим, колишньою дружиною та потерпілим підтвердили обвинувачений та потерпілий під час їх допиту судом у судовому засіданні, а також досліджені судом докази у їх сукупності (наявність спорів у порядку цивільного судочинства та ін..), тому обвинувачений ОСОБА_9 підлягає виправданню у зв`язку з відсутністю в його діях суб`єктивної сторони злочину.

Колегія суддів з вищевказаним висновком суду першої інстанції погодитись не може, оскільки, виправдовуючи ОСОБА_9 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, суд допустив невідповідність своїх висновків фактичним обставинам кримінального провадження, висновки суду не підтверджені доказами дослідженими в судовому засіданні, що вплинуло на вирішення питання про винуватість обвинуваченого, тому доводи прокурора в апеляційній скарзі щодо безпідставного виправдування ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 296 КК України колегія суддів вважає слушними та обґрунтованими, виходячи з наступних підстав.

Так, допитаний у суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_9 суду показав, що він визнає, що вчинив дії, які зафіксовані на відео свідками, він дійсно пошкодив автомобіль потерпілого, йому дуже соромно за свою поведінку, причина його поведінки була через різний погляд на виховання та догляд за дитиною, особисто для нього не прийнятні дії його колишньої дружини та її теперішнього чоловіка (потерпілого) по вихованню його (обвинуваченого) дитини, тим паче ця дитина - інвалід. Це все почалось у грудні поза минулого року, коли його колишня дружина при ньому схопила їх спільну дитину за волосся та потягнула в сторону по підлозі, він був шокований, цим жестом відразу вступився за доньку, через що вони посварилися, через деякий час побачивши, що він захищає доньку в конфліктах, під час зустрічей донька почала скаржитись та жалітись на грубе поводження з нею та приниження, зокрема вона сказала, що потерпілий дозволяє собі палити в кімнаті в її присутності та не реагує на її скарги щодо цього. У відповідь на це він зателефонував колишній дружині та попросив, щоб потерпілий при дитини не палив. Ще була одна ситуація, яка його шокувала, те, що колишня дружина прив`язувала дочку косичками до стільця за те, що дитина нерівно сиділа за столом коли робила уроки, через цей конфлікт він неодноразово звертався до органів опіки, до поліції та навіть до школи, що над його донькою знущаються вдома, хотів захистити її від цього всього, всі його звернення та скарги є у цивільному позові, в цивільному позові потерпілий охарактеризував його зовсім нікудишньою людиною та батьком, що не приймає учать у житті доньки, це його (обвинуваченого) обурило із-за такої брехні. Вважає за необхідне зазначити, що він любить свою доньку с НОМЕР_2 . Після розлучення з дружиною, за її ініціативою, брав активну учать у виховані доньки, допомагав матеріально, під час операцій був присутній та підтримував доньку, оплачував реабілітацію дитини. На фоні сильного душевного хвилювання, він прийшов до будинку до потерпілого, щоб помститись за образи його доньки, та не вигадав нічого кращого, як пошкодити його автомобіль, це був не нормальний та поганий вчинок, був вчинений не з мотивів неповаги до суспільства, а вчинений через особисті мотиви до потерпілого та колишньої дружити, в стані сильного-душевного хвилювання. Навколо не було людей, що підтверджує відео, свої статеві органи нікому не показував та не демонстрував, готовий компенсувати матеріальні збитки за вчинені дії, ця поведінка не є нормою для нього, ніколи не притягався до кримінальної відповідальності, ніколи до цього моменту не був в конфлікті із законом, щиро кається у вчиненому. Стверджує, що ніколи раніше не було такого, щоб він себе вів непристойно у публічних місцях збитки.

Допитаний у суді першої інстанції потерпілий ОСОБА_10 , суду показав, що він є чоловіком колишньої дружини обвинуваченого. 03 березня 2021 року він знаходився на роботі коли зателефонували сусіди та зазначили, що невідома особа, потім вияснилось, що це ОСОБА_9 , побив його автомобіль. Коли він приїхав на місце вчинення злочину та побачив відео, які зняли сусіди, як воно все було, викликав працівників поліції ще раз, після того, як їх викликали сусіди. З ОСОБА_9 ніколи не спілкувався, максимум його бачив, коли він приїжджав забирати свою дитину, ніяких неприязних або дружних відносин з даною людиною у нього ніколи не було, декілька разів його бачив в ситуаціях не на його користь, а саме: перша ситуація була коли у нього конфіскували автомобіль коли він забирав дитину на св`ята, причину конфіскації не відома, але обвинувачений був у той день у нетверезому стані; друга ситуація, це коли обвинувачений приїхав забирати дитину і заїхав по дорозі на мийку, де у нього виник конфлікт,т в результаті чого молотком обвинувачений розбив людині голову.

Допитаний у суді першої інстанції свідок ОСОБА_14 суду показав, що на даний момент він є фізична особа підприємець, проживає по АДРЕСА_3 . 03 березня 2021 року, орієнтовно в обідній час, він знаходився зі своєю дружиною дома, дружина була вихідна, він працював віддалено, почули шум на вулиці, подивились у вікно, побачили чоловіка який стояв на машині, потім декілька разів ударив по лобовому склу автомобіля, від цього моменту, попросивши дружину дати йому один телефон для виклику у поліцію, а дії обвинуваченого почали фіксувати на інший мобільний телефон. З потерпілим ніяких стосунків не має. Від представника потерпілого отримав вказівку, як надавати покази у суді та які він має права. На момент шуму, який ми почули обвинувачений знаходився на капоті автомобіля. Шум створював за рахунок ударів автомобіля та криків, в подальшому після декількох ударів по автівці обвинувачений спустився, показував середній палець, помочився на автомобіль. Автомобіль стояв на прибудинковій території, всі мешканці ставлять там автомобілі, територія відкритого типу, позаду знаходиться парк, в зоні видимості знаходиться дитячий майданчик, на той момент не бачив людей біля автомобіля, в процесі дій обвинуваченого, що видно на відео, як проходили люди, обвинувачений знаходячись на автомобілі ударив лобове скло, помочився на автомобілі, підстрибнув, під слизнувся та впав із нього. Чи демонстрував обвинувачений статевий орган в момент коли він мочився на автомобіль, не бачив, оскільки він стояв спиною.

Допитана у суді першої інстанції свідок ОСОБА_15 дала суду показання аналогічні показанням свідка ОСОБА_14 .

Так, на підтвердження винуватості ОСОБА_9 стороною обвинувачення до суду було надано письмові докази, а саме:

- витяг з ЄРДР № 0000133 від 04.03.2021 року (а.с.152-153 т.1);

- рапорт ДОП ВП № 5 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_16 щодо виклику ОСОБА_14 з приводу пошкодження автомобіля марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_3 невідомим чоловіком по АДРЕСА_3. На місце виїхала СОГ (а.с.158 т.1);

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення відповідно до якого 04.03.2021 ОСОБА_10 звернувся до правоохоронних органів із заявою, що 03.03.2021 близько 11-00 год. ОСОБА_9 по АДРЕСА_3 , вчинив хуліганські дії, які виражались у грубому порушенні громадського порядку з особливим цинізмом, під час цього пошкодив його автомобіль марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_3 в присутності свідків (а.с.159-160 т.1);

- протокол огляду місця події від 03.03.2021 з додатками згідно яких огляд проводився за адресою: АДРЕСА_3, об`єктом огляду є автомобіль марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_3 , який припаркований на автомобільній паркові. На автомобілі виявлено: пошкодження лобового скла, фари в правому передньому куті, дзеркала правого та лівого, бокового середнє ліве скло, двері передні з лівого та правого боків, капоту в передньому лівому куті у вигляді вм`ятини, праві передні двері у вигляді подряпин на одній та іншій дверці (а.с.161-165 т.1);

- протокол пред`явлення особи для впізнання відповідно до якого 05.03.2021 свідку ОСОБА_15 було пред`явлено для впізнання чотири фотокартки із зображенням чоловіків, на фото № 1 вона впізнала чоловіка, який вчинив хуліганські дії 03.03.2021 близько 11-00 год. та пошкодив автомобіль марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_3 . Згідно довідки на фото № 1 зображений ОСОБА_9 (а.с.171-174 т.1);

- протокол пред`явлення особи для впізнання відповідно до якого 05.03.2021 свідку ОСОБА_14 було пред`явлено для впізнання чотири фотокартки із зображенням чоловіків, на фото № він впізнав чоловіка, який вчинив хуліганські дії 03.03.2021 близько 11-00 год. та пошкодив автомобіль марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_3 . Згідно довідки на фото № 1 зображений ОСОБА_9 (а.с.175-178 т.1);

- протоколом огляду відеозапису від 09.03.2021 та відеозаписом, який був зроблений свідком ОСОБА_14 на мобільний телефон марки «»03.03.2021, де зафіксовано факт пошкодження обвинуваченим автомобіль потерпілого та справив природні потреби на вказаний автомобіль (а.с.180-192 т.1);

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_3 ,власником якого є ОСОБА_10 (а.с.197 т.1);

- докази участі обвинуваченого у вихованні та лікуванні своєї дочки ОСОБА_17 (а.с.5-46 т.2).

Крім того, під час апеляційного розгляду колегією суддів було задоволено клопотання прокурора про повторне дослідження доказів, зокрема протокол огляду відеозапису від 09.03.2021 і відеозапис (Т. 1 а.с. 180-192) та покази свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , надані ними у судовому засіданні від 14.12.2021 (а.с. 238-239).

Дослідивши вказані докази безпосередньо разом з іншими матеріалами кримінального провадження, які в свою чергу є належними, допустимими та узгоджуються між собою, колегія суддів приходить до висновку про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що діями, що грубо порушують громадський порядок, закон визнає тільки такі, які спричинили істотну шкоду особистим чи суспільним інтересам і відрізнялись особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.

Суб`єктивна сторона хуліганства характеризується умисною виною і мотивами явної неповаги до суспільства. Це завжди злочин, вчинений з прямим умислом. Винний усвідомлює, що своїми діями грубо порушує громадський порядок, виражаючи явну зневагу до суспільства, і бажає цього.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є усвідомлене вчинення діяння з мотиву явної неповаги до суспільства. Такий мотив має важливе значення тому, що він, з одної сторони характеризує хуліганські дії, а з іншої - самим законом визнається обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони. В кожному конкретному випадку хуліганський мотив діяння може знайти свій вияв у певних низьких спонуканнях. Їх називають хуліганськими спонуканнями. Це може бути бешкетництво, прагнення протиставити себе суспільству, показати свою грубу силу, зневагу до оточуючих.

Як вбачається з показів обвинуваченого ОСОБА_9 , останній повідомив, що спочатку значною мірою пошкодив автомобіль потерпілого, та лише потім, стоячи на капоті, показував непристойні жести в бік будівлі, де проживав потерпілий та оголивши статеві органи, демонструючи їх, усвідомлюючи, що поряд з ним є інші громадяни, викрикуючи нецензурні вирази, справив природні потреби на автомобіль, що не могло пошкодити його технічно.

Відтак, тривалі неприязні відносини між потерпілим і обвинуваченим хоч і слугували підставою для такої поведінки останнього, однак, задовольнивши свої потреби в помсті, побивши автомобіль потерпілого, стикнувшись з тим, що його дії залишаються непокараними і сторонні спостерігачі не спиняють його через помітний надлишок вульгарної агресії і загрозу власному здоров`ю, ОСОБА_9 не припинив своїх протиправних дій, та саме в цей момент, прагнучи показати свою неповагу до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві, з винятковим цинізмом та особливою зухвалістю, порушуючи громадський порядок, діючи виключно з хуліганських спонукань, не зважаючи на наявність громадян, які знаходились неподалік від нього, заліз на капот автомобіля марки «Вольксваген Пасат» оголив статеві органи та демонструючи їх, справив природні потреби на лобове скло автомобіля.

Колегія суддів погоджується з твердженням прокурора про те, що такі дії, зашкодити автомобілю технічно уже не могли і були направлені виключно на порушення громадського порядку, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом із демонстрацією статевих органів та демонстративному сечовипусканні.

Таким чином, дослідивши докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, апеляційний суд встановив наступні фактичні обставини кримінального провадження, які визнано доведеними.

03.03.2021 близько 11 години 00 хвилин ОСОБА_9 , перебуваючи в громадському місці, а саме у дворі багатоквартирного житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_3 , тобто у громадському місці, переслідуючи умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку (хуліганство), діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, свідомо передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів явної неповаги до суспільних цінностей та встановлених у суспільстві загальноприйнятих норм поведінки, грубо порушуючи громадський порядок, що супроводжувалось винятковим цинізмом, діючи з хуліганських спонукань, прагнучи показати свою неповагу до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві, не зважаючи на наявність громадян які знаходились неподалік від нього, заліз на автомобіль марки «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був припаркований неподалік дитячого майданчика, який на праві приватної власності належить ОСОБА_10 , який в свою чергу являється теперішнім чоловіком ОСОБА_11 (колишня дружина ОСОБА_9 ), та стоячи на капоті вищевказаного автомобіля, оголивши статеві органи та демонструючи їх, усвідомлюючи, що поряд з ним є і громадяни, а його дії є проявом грубої непристойності, викрикуючи нецензурні вирази, справив природні потреби на автомобіль. Після цього, ОСОБА_9 , здійснив стрибок на капот автомобіля, пошкодивши його, наніс декілька ударів руками по автомобілю та показував непристойні жести пальцями рук оточуючим, чим грубо порушив громадський порядок.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_9 як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

На підставі наведеного та при встановлених обставинах, є хибним висновок суду першої інстанції про те, що у обвинуваченого не було умислу виразити свою неповагу до суспільства, він хотів нашкодити та помститися колишній дружині та її теперішньому чоловіку (потерпілому), саме з цією метою він намагався пошкодити автомобіль останнього, позбавитись таким чином своєї злості, роздратованості, обурення, уникнувши таким чином бійки з потерпілим.

Крім того, Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у рішенні від 29.09.2021 зазначив, що наявність особистих неприязних стосунків між особами сама по собі ще не свідчить про відсутність хуліганського мотиву в діях обвинуваченого, адже для визначення мотиву злочинних дій потрібно враховувати їх характер та спосіб вчинення, причини, що спонукали особу вчинити дії, поведінку обвинуваченої особи та потерпілих до і під час події.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що висновок суду про виправдування ОСОБА_9 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України є безпідставним, а доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду кримінального провадження.

Разом з тим, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Смерть обвинуваченого ОСОБА_9 підтверджена копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 02.06.2022 Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ),відповідно до якого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже, на підставі наведених обставин та положень п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження за обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, підлягає закриттю у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

У зв`язку з наведеним, апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а вирок суду скасуванню із закриттям кримінального провадження відносно ОСОБА_9 у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 284, 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 - задовольнити.

Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 січня 2023 року щодо ОСОБА_9 - скасувати.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України - закрити у зв`язку із смертю обвинуваченого.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді ____________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4