БАРАНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 273/1807/24
Провадження № 1-кп/273/106/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м. Баранівка

Баранівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження №0000244, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2024, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баранівка Баранівського району Житомирської області, українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

УСТАНОВИВ:

Згідно рішення Баранівського районного суду Житомирської області, № 273/2201/14-ц від 05 грудня 2014 року ОСОБА_3 зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 усіх його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитинивідповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 14.11.2014 року та до повноліття дитини, тобто до 23.05.2027 року.

ОСОБА_3 , знаючи про свій обов`язок сплачувати, встановлені рішенням Баранівського районного суду Житомирської області № 273/2201/14-ц від 05 грудня 2014 року, аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , злісно ухилявся від сплати аліментів не виконує з 01.03.2024 по 31.07.2024 року.

Так, ОСОБА_3 будучи працездатною особою, отримуючи дохід з офіційного місця роботи та тимчасових заробітків, тобто маючи можливість виконати рішення суду про стягнення аліментів, заходів спрямованих на погашення заборгованості не здійснив, внаслідок чого станом на 01.08.2024 виникла заборгованість в сумі 14 750 грн., що перевищує суму сукупнл нарахованих платежів за 3 місяці.

Таким чином, ОСОБА_3 , будучи працездатною особою, отримуючи дохід з офіційного місця роботи та тимчасових заробітків, знаючи про свій обов`язок сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням Баранівського районного суду Житомирської області, № 273/2201/14-ц від 05 грудня 2014 року аліментів у період з з 01.03.2024 по 31.07.2024 та його не виконував.

Таким чином ОСОБА_6 обвинувачується у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

В ході досудового розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , обвинувачений подав прокурору заяву від 21.08.2024 року про визнання своєї винуватості, згоду зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні. Добровільність беззаперечного визнання винуватості, згода зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами і згода на розгляд обвинувального акту у його відсутності підтверджена захисником ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_7 .

Законний представник потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , також подала заяву, відповідно до якої згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження та не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Суд, враховуючи зазначені заяви, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, згідно ст. ст. 381, 382 КПК України вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухиленні від сплати встановлених судовим рішенням коштів на утримання дитини (аліментів).

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 164 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується з негативної сторони, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Враховуючи викладене та особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому покарання у виді громадських робіт.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов не заявлявся, речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 302, 367, 368, 381, 382 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді 100 ( ста) годин громадських робіт.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_8