06.09.2024
Справа № 331/5351/24
Провадження № 1-кс/331/1813/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Слідча суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , із участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшої слідчої 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_7 , погоджене із прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0000089, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2024, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого на посаді заступника начальника відділу фактичних перевірок ГУ ДПС в Запорізькій області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , який відповідно до ст. 480 КПК України не є особою, щодо якої здійснюється особливий порядок кримінального провадження, раніше не судимого

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

У С Т А Н О В И Л А:

Старша слідча 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області старший лейтенант юстиції ОСОБА_7 за погодженням із прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , звернулась до слідчої судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

1. Короткий зміст клопотання.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до ст.ст. 19, 68 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно з п. «е» ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 65-1 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами відповідальності за вчинення корупційних правопорушень є посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері державної податкової політики; яким забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах, та які в установленому законом порядку притягаються до кримінальної відповідальності.

Згідно із п. 1 Примітки до ст. 364 КК України службовими особами у статтях 364, 368, 368-2, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Аналогічне цитується відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Згідно з п.1 положення про Державну податкову службу України (далі ДПС), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 за № 227 (далі Положення № 227), Державна податкова служба України (ДПС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Відповідно до п. 2 Положення, ДПС у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Відповідно до п. 7 Положення № 227 ДПС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи. ДПС та її територіальні органи є контролюючими органами (податковими органами, органами стягнення).

Відповідно до п. 1. 1 ст. 1 ПК України Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу.

Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України (далі - ПК України, в редакції від 11.06.2015) контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» органи доходів і зборів визнаються правоохоронними органами.

Так, згідно Наказу ГУ ДПС в Запорізькій області № 843-О від 03.08.2021 ОСОБА_6 з 04.08.2021 призначено на посаду заступника начальника відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту та останньому присвоєно 6 ранг державного службовця.

Під час перебування на посаді у правоохоронному органі, являючись представником влади, ОСОБА_6 вчинив злочин у сфері службової діяльності за наступних обставин.

Так, у невстановлені точні досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше першої половини серпня 2024 року, ОСОБА_9 , звернувся до свого знайомого ОСОБА_6 , який працює у податковій системі, щодо вирішення питання щодо непритягнення до адміністративної відповідальності підприємця, за порушення ним податкового законодавства, а саме в інтересах третіх осіб ФОП «Хотіч». У цей же час, у ОСОБА_6 виник умисел на одержання від ОСОБА_9 неправомірної вигоди за виконання в інтересах зазначеного суб`єкта підприємницької діяльності дій з використанням свого службового становища, а саме зменшення штрафних санкцій та в цілому вирішення питання щодо непритягнення до адміністративної відповідальності підприємця, за порушення ним податкового законодавства, мінімізації кількості проведення перевірок працівниками ДПС підприємця у майбутньому та безперешкодне ведення підприємницької діяльності.

Реалізуючи свій злочинний умисел, маючи намір на отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_6 , будучи заступником начальника відділу фактичних перевірок ГУ ДПС в Запорізькій області, у порушення статей 19, 68 Конституції України, статей 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції», перебуваючи у своєму службовому кабінеті, розташованому на І поверсі приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , завіривши ОСОБА_9 про можливість вирішення вказаних питань в інтересах третіх осіб, встановив умови вирішеня таких питань шляхом отримання грошових коштів.

Далі, 05.09.2024 приблизно о 10 год. 20 хв. ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, розуміючи протиправність своїх дій, використовуючи надане йому службове становище та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вимагання та одержання неправомірної вигоди для себе, знаходячись у своєму службовому кабінеті, одержав від ОСОБА_9 в інтересах третьої особи раніше обумовлену неправомірну вигоду у розмірі 16 тис. грн. за вирішення питання зменшення штрафних санкцій, мінімізації кількості проведення перевірок працівниками ДПС підприємця ФОП «Хотіч» у майбутньому та безперешкодне ведення ним підприємницької діяльності.

Після отримання неправомріної вигоди ОСОБА_6 був одразу затриманий на місці працівниками правоохоронних органів.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що під час перебування на посаді у правоохоронному органі, являючись представником влади, ОСОБА_6 вчинив повторно злочин у сфері службової діяльності за наступних обставин.

Так, у невстановлені точні досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше першої половини серпня 2024 року, ОСОБА_9 , звернувся до свого знайомого ОСОБА_6 , який працює у податковій системі, щодо вирішення питання щодо неперешкоджання ведення підприємницької діяльності та мінімізації кількості проведення перевірок працівниками ДПС, а саме в інтересах третіх осіб ФОП « ОСОБА_10 ». У цей же час у ОСОБА_6 повторно виник умисел на одержання від ОСОБА_9 неправомірної вигоди за виконання в інтересах зазначеного суб`єкта підприємницької діяльності дій з використанням свого службового становища, а саме мінімізації кількості проведення перевірок працівниками ДПС підприємця ФОП « ОСОБА_10 » у майбутньому та безперешкодне ведення ним підприємницької діяльності.

Реалізуючи свій злочинний умисел, маючи намір на отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_6 , будучи заступником начальника відділу фактичних перевірок ГУ ДПС в Запорізькій області, у порушення статей 19, 68 Конституції України, статей 3, 22 Закону України

«Про запобігання корупції», перебуваючи у своєму службовому кабінеті, розташованому на І поверсі приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , завіривши ОСОБА_9 про можливість вирішення вказаних питань в інтересах третіх осіб, встановив умови вирішеня таких питань шляхом отримання грошових коштів.

Далі, 05.09.2024 приблизно о 10 год. 20 хв. ОСОБА_6 , діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, розуміючи протиправність своїх дій, використовуючи надане йому службове становище та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вимагання та одержання неправомірної вигоди для себе, знаходячись у своєму службовому кабінеті, одержав від ОСОБА_9 в інтересах третьої особи раніше обумовлену неправомірну вигоду у розмірі 10 тис. грн. за вирішення питання мінімізації кількості проведення перевірок працівниками ДПС підприємця ФОП « ОСОБА_10 » у майбутньому та безперешкодне ведення ним підприємницької діяльності.

Після отримання неправомріної вигоди ОСОБА_6 був одразу затриманий на місці працівниками правоохоронних органів.

Враховуючи викладене, 06.09.2024 слідчий слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області, за погодженням із процесуальним керівником у кримінальному провадженні, у порядку ст. 276-278 КПК України, повідомлено про підозру громадянину України ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Так, слідча вважає наявними ризики переховування від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності;знищення, переховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушеннянезаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи наведене, слідча вважає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти встановленим ризикам та не забезпечать цілей кримінального провадження, тому просила обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.З урахуванням ч.3 ст.183 КПК України, слідча просила визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 , обов`язків, що пов`язані із застосуванням запобіжного заходу, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 грн.

2. Позиції учасників провадження

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з підстав, які викладені у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_6 заперечив щодо задоволення клопотання та зазначив, що з 2004 року він працює в ГУ ДПС в Запорізькій області. Вказав, що представниками ГУ ДПС в Запорізькій області дійсно проводились перевірки фізичної особи підприємця Хотіч, однак останнім були сплачені всі штрафні санкції, які були покладені на нього. Усі документи, які б підтверджували вказані дії, були внесені до спеціальної бази та не підлягають вилученню. Наголошує на тому, що всі його дії безпосередньо узгоджуються з керівником та він не має жодних повноважень на те, щоб обіцяти безперешкодне ведення зареєстрованими ФОП підприємницької діяльності. Зазначив, що проживає у власному житлі та отримує близько 25 000 гривень заробітної плати на місяць, до адміністративної та кримінальної відповідальності раніше не притягався, тому просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Також наголосив на тому, що слідчі під час проведення обшуку вилучили з його житла та з робочого кабінету всі накопичені грошові кошти, тому на теперішній час він не має змоги сплатити заставу у вказаному в клопотанні розмірі.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання слідчої та вказав на те, що у кримінальному провадженні, на його думку, наявні ознаки провокації злочину з боку правоохоронних органів, що робить підозру недостатньо обґрунтованою і не може бути підставою для взяття ОСОБА_6 під варту, оскільки під час того, як слідчі СБУ в Запорізькій області поклали ОСОБА_6 обличчям на підлогу, ОСОБА_9 (свідок) перебував у службовому кабінеті ОСОБА_6 та міг підкинути грошові кошти. Крім того, наголосив на тому, що обшук службового кабінету ОСОБА_6 було проведено з низкою порушень, а пояснення свідків, які містяться в матеріалах кримінального провадження ,є доволі сумнівними.

Захисник ОСОБА_4 зазначив, що не підтверджено належними та допустимими доказами наявність ризиків, які наведені у клопотанні. Так, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду не може бути визнаний доведеним, оскільки ОСОБА_11 раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, одружений, на утриманні має неповнолітню дитину, має місце постійного проживання, тому не буде мати на меті переховуватись від органу досудового розслідування або суду. Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для досудового розслідування, зазначив, що у службовому кабінеті та вдома вже було проведено обшук та вилучені всі необхідні речі та предмети. Також, на переконання сторони захисту, непідтвердженим є і ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.Сторона захисту вважала, що оскільки ризик втечі є вкрай низьким, належну процесуальну поведінку підозрюваного зможе забезпечити інший більш м`який запобіжний захід.

3. Встановлені судом обставини

Слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000089, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2024за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлена причетність ОСОБА_6 до скоєння злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, дослідженими у судовому засіданні.

05 вересня 2024 року о 10 годині 44 хвилин ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України. 06 вересня 2024 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

06 вересня 2024 року о 13 годині 00 хвилини підозрюваному ОСОБА_6 та захисникам - адвокатам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вручено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та копії матеріалів до нього.

4. Норми права, які підлягають застосуванню

Згідно з положеннями ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

5. Оцінка та мотиви суду

5.1 щодо наявності підстав застосування запобіжного заходу

Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, що може переконати об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину, підтверджується зібраними з дотриманням вимог КПК України доказами, а саме:

1. Заявою громадянина України ОСОБА_12 від 23.07.2024 (вх. №Т-781 від 23.07.2024), стосовно вчинення ОСОБА_6 протиправних дій, а саме вказання необхідності передавання останньому неправомірної вигоди у розмірі 10 тис. грн. щомісячно;

2. Інформуванням оперативного підрозділу №59/5/2-890нт від 22.07.2024 стосовно протиправної діяльності ОСОБА_6 щодо отримання неправомірної вигоди з ряду підприємців м. Запоріжжя за непроведення фактичних перевірок;

3. Інформуванням оперативного підрозділу №59/5/2-935нт від 31.07.2024 стосовно налагодження протиправної схеми ОСОБА_6 отримання неправомірної вигоди;

4. Інформуванням оперативного підрозділу №59/5/2-1044нт від 28.08.2024 стосовно протиправної діяльності ОСОБА_6 щодо отримання неправомірно вигоди;

5. Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 23.07.2024, який в ході допиту пояснив, що ОСОБА_6 знайомий йому особисто, водночас у ОСОБА_9 є знайомий на ім`я ОСОБА_13 , у якого є сумніви щодо відносин з податковою службою, та запитав мене, чи зможу я вирішити його питання, я погодився. Надалі, ОСОБА_9 звернувся з вказаним питання до ОСОБА_6 , під час приватної бесіди ОСОБА_6 повідомив, що він вирішить вказані питання при сплаті по 2 тис. грн. щомісячно за кожен об`єкт підприємця, якщо буде своєчасна оплата, то в результатах фактичних перевірок об`єктів підприємницької діяльності не будуть відображатись порушення.

6. Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 02.08.2024, в якому останній пояснив, що познайомився з через ОСОБА_9 та вказав йому проблемні питання пов`язані з податковими перевірками. Надалі, ОСОБА_9 зустрівся з ОСОБА_6 , та останній в ході бесіди зазначив, що для нормального функціонування об`єкта підприємницької діяльності необхідно сплачувати 10 тис. грн. щомісячно.

7. Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 23.08.2024, відповідно до якого свідок повідомив, що 14.08.2024 о 11 год. 15 хв., він разом з ОСОБА_9 зайшов до службового кабінету ОСОБА_6 , який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , у ОСОБА_9 були при собі грошові кошти у розмірі 10 тис. грн., в кабінеті відбувалася розмова під час якої ОСОБА_6 повідомив, що свідок може не перейматися та спокійно працювати за умови сплати кожного місяці грошових коштів. В подальшому ОСОБА_9 грошові кошти було передано ОСОБА_6 .

8. Протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 14.08.2024.

9. Протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 14.08.2024.

10. Протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 05.09.2024.

11. Протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 05.09.2024.

12. Протоколом затримання ОСОБА_6 від 05.09.2024.

13. Іншими, зібраними відповідно до КПК України, доказами, які долучені до даного клопотання.

Отже, слідча суддя доходить висновку, що ОСОБА_6 обґрунтовано повідомлено про підозру у скоєнні у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

При цьому, слідча суддя враховує, що на даному етапі провадження слідча суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідча суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинна визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

На даному етапі кримінального провадження слідча суддя вважає доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри такими, що не заслуговують на увагу, оскільки фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, а також питання кваліфікації його дій вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження - під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, чи була подія кримінального правопорушення, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

5.2 щодо наявності ризику незаконного впливу на свідків

Слідча суддя вважає обґрунтованими доводи сторони обвинувачення про те, що у результаті обізнаності ОСОБА_6 про осіб, які давали свідчення у кримінальному провадженні, він може шляхом підкупу, погроз або іншим чином впливати на свідків з метою примушування їх до зміни раніше наданих показань, та таким же чином впливати на свідків, які не давали показання, що в подальшому виключить їх можливість давати правдиві, послідовні показання під час досудового розслідування. Крім того, у судовому засіданні ОСОБА_6 заявив про провокацію злочину з боку одного із свідків, тому цілком ймовірно, що підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності, може впливати на вказаного свідка. Окрім цього, підозрюваний матиме можливість використовувати свій авторитет і здобутий досвід впливати на свідків, якими можуть виступати колеги по роботі підозрюваного, зокрема безпосередній керівник ОСОБА_6 , яка перебувала у службовому кабінеті під час вчинення злочину, а також колеги, у кабінетах, яких проводились слідчі дії. Наведені обставини ґрунтовно свідчать про наявність ризику того, що підозрюваний як самостійно, так й через інших осіб може впливати на свідків, з метою підбурення їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання неправдивих показань чи відмови від дачі показань на його користь.

5.3. щодо наявності ризику знищення або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення

Фактором, що береться до уваги при оцінці ризику знищити, спотворити або сховати речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, є реальна можливість у ОСОБА_6 вживати активні дії, спрямовані на знищення або приховання документів, які мають доказове значення у кримінальному провадженні, зокрема матеріалів проведених перевірок чи прийнятих рішень саме ОСОБА_6 за час перебування його на посаді.

На даний час кримінальне провадження перебуває на початковій стадії, органом досудового розслідування здійснюються дії для збирання всіх необхідних доказів, у тому числі речей і документів. Враховуючи зазначене, ризик знищення або спотворення будь-якої із речей чи документів, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідча суддя визнає спроможним та приймає його до уваги.

5.4 щодо наявності ризику вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється

Перебування на займаній посаді дозволило ОСОБА_6 планомірно та систематично вимагати неправомірну вигоду від громадян України, вказане підтверджується протоколом допиту свідка, відповідно до якого підозрюваний мав намір щомісячно отримувати кошти від фізичної особи-підприємця. Крім того, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні двох епізодів злочину щодо вимагання та отримання неправомірної вигоди від громадян України та його причетність щодо вчинення аналогічних злочинів буде перевірятися в ході досудового розслідування. За таких обставин вчинення нових злочинів та ризик продовження злочинної діяльності, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є очевидним та таким, що може справдитися із великим ступенем вірогідності.

5.5 щодо наявності ризику переховуватися від органів досудового розслідування

Слідча суддя вважає, що в судовому засіданні прокурором не доведено ризик можливого переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування або суду, оскільки підозрюваний одружений, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за фактичним місцем проживання разом із родиною, тобто має стійкі соціальні зв`язки, тому посилання прокурора на існування такого ризику слідча суддя до уваги не бере.

5.6. щодо неможливості застосування інших більш м`яких запобіжних заходів та альтернативного запобіжного заходу.

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, на цьому етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Також ч. 2 ст. 183 КПК України визначає виключний перелік осіб, до яких може бути застосований цей запобіжний захід. ОСОБА_6 належить до цього переліку як особа, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 цієї статті).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є: домашній арешт, застава, особиста порука, особисте зобов`язання. Втім, на переконання слідчої судді, жоден з цих запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим ризикам.

Слідча суддя враховує обставини, які свідчать про високу інтенсивність ризику впливу підозрюваного на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та знищення або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, та фактичне коло повноважень ОСОБА_6 .

Окрім обґрунтованості підозри та встановлених ризиків, слідча суддя враховує також інші обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, вік та стан здоров`я підозрюваного, майновий стан, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються ці обставини.

Оцінивши наведені обставини у сукупності, слідча суддя дійшла висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є пропорційним для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні слідчої, а застосування підозрюваному іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

5.7 Щодо визначення розміру застави

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідча суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, після внесення якої він повинен бути звільнений з під варти.

Слідча суддя не погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо можливості забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного лише у разі внесення застави у розмірі, 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 грн., оскільки сама правова природа такого запобіжного заходу як застава є альтернативою запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, а встановлення такого значного розміру застави носить каральний характер для підозрюваного, оскільки фактично унеможливлює існування «альтернативи», яка закладена в правовому інституті застави.

Згідно з ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Частиною 5 ст.182 КПК України передбачено щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позиція Європейського суду з прав людини стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та визначення її розміру, цілковито відображується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Отже, враховуючи, що злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 є тяжким корупційним злочином, вчиненим в період воєнного стану, матеріальне становище підозрюваного, слідча суддя вважає за необхідне визначити заставу вийшовши за межі у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку слідчої судді, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

5.8 Щодо покладення на підозрюваного обов`язків

У разі внесення застави, з метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні, а також запобігання позапроцесуальній поведінці підозрюваного, наявні підстави для покладення на ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України та необхідність покладення яких була доведена стороною обвинувачення, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися з місця проживання (м. Запоріжжя) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Зазначені обов`язки релевантні встановленим ризикам та здатні їм запобігти у випадку внесення застави.

Строк дії обов`язків слідча суддя визначає у межах, передбачених ч. 7 ст. 194 КПК України, 59 діб у межах строку досудового розслідування.

Отже, з метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту свободу, слідча суддя доходить висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення встановлених слідчою суддею ризиків, доцільно застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194 КПК України, слідча суддя

У Х В А Л И Л А:

Клопотання старшої слідчої 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_7 , погоджене із прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0000089, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2024, щодо ОСОБА_6 підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого на посаді заступника начальника відділу фактичних перевірок ГУ ДПС в Запорізькій області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , який відповідно до ст. 480 КПК України не є особою, щодо якої здійснюється особливий порядок кримінального провадження, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» строком на 59 діб у межах строку досудового розслідування, тобто до 03 листопада 2024 року включно.

Строк запобіжного заходу рахувати з часу затримання ОСОБА_6 , а саме з 10 години 44 хвилин 05 вересня 2024 року.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 60 (шістдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят ) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу, реквізити для внесення застави - отримувач ТУ ДСА України в Запорізькій області, , №UA0001205, Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172. Призначення платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_6 по справі № 331/5351/24 (1-кс/331/1813/2024) Жовтневий районний суд м. Запоріжжя.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, строком на 2 (два) місяці покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися з місця проживання (м. Запоріжжя) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному особі наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідча суддя: ОСОБА_1