УХВАЛА

7 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 317/1499/24

провадження № 51-4557 ск 24

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 10 червня 2024 року про відмову у відкритті провадження,

установила:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаного судового рішення в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що при зверненні не було додержано положень п. 4 ч. 2, ч. 5 цієї норми процесуального права.

Згідно з цими положеннями у касаційній скарзі має бути викладено правове обґрунтування заявленої вимоги, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, адже суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм права і наділений повноваженнями скасувати оскаржену ухвалу виключно на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК. Також до касаційної скарги додається копія оспорюваного рішення.

Цього не було враховано при зверненні до Верховного Суду.

У касаційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу, якою апеляційний суд на підставі ч. 4 ст. 399 КПК відмовив у відкритті провадження, оскільки судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим.

Однак, аргументуючи свою вимогу, скаржник залишив поза увагою те, що судовий розгляд кримінального провадження було здійснено за визначеною у статтях 381-382 КПК процедурою, яка є відмінною від процедури, передбаченої ч. 3 ст. 349 цього Кодексу.

Крім того, замість наведення обґрунтування допущення апеляційним судом порушень, які у розумінні ст. 412 КПК є істотними, автор скарги зазначає про спрощений підхід та неповноту перевірки обставин, що в силу статей 433, 438 цього Кодексу, не є предметом ревізії суду касаційної інстанції.

Отже, засуджений не обґрунтував незаконності ухвали та необхідності її скасування на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК.

Також усупереч ч. 5 ст. 427 цього Кодексу до скарги не додано копії ухвали апеляційного суду, засвідченої належним чином, як це передбачено Інструкцією з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженою наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року № 814, або п. 5.26 ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів». Недолучення копії судового рішення стає на заваді реалізації положень статей 428, 430 КПК.

Недодержання приписів ст. 427 вказаного Кодексу перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, а допущені недоліки перешкоджають відкриттю касаційного провадження, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення її недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

У разі необхідності отримання правничої допомоги для складання касаційної скарги засуджений може звернутися до центру з надання безоплатної вторинної правничої допомоги в порядку, передбаченому Законом України від 2 червня 2011 року № 3460-VI «Про безоплатну правничу допомогу».

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

постановила:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 10 червня 2024 року про відмову у відкритті провадження залишити безруху і встановити строк для усунення недоліків упродовж п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3