Справа № 206/5376/24
Провадження № 1-кс/206/1081/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2024 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , що погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000743 від 15.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вказане клопотання.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначає, що у проваджені СВ ВП №4 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке 15 жовтня 2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000743, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Лівобережною окружною прокуратурою міста Дніпра.

14.10.2024 до чергової частини ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 14.10.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи біля території буд. АДРЕСА_1 , незаконно заволодів транспортним засобом марки "Opel" моделі "Zefira" державний номерний знак НОМЕР_1 . Сума збитків встановлюється.(ЖЄО 15010).

15.10.2024 слідчим СВ ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Тому слідчий вважає, що необхідно обмежити право розпоряджатися транспортним засобом марки "Opel" моделі "Zefira" державний номерний знак НОМЕР_1 , оскільки не застосування заборони розпорядження вищезазначеним майном може привести до його використання, передачі та/або відчуження, знищення або настання інших наслідків, які можуть перешкодити розслідуванню у кримінальному провадженні.

В судове засідання слідча ОСОБА_3 не з`явилась, але надала заяву, в якій просила клопотання задовольнити та розглядати за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З метою забезпечення арешту майна, клопотання розглядається без повідомлення підозрюваного.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та дослідивши додані до нього документи, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000743 від 15.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, приходить до наступного висновку.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.10.2024 в період часу з 22:40 години по 23:37 годину, з метою доказування, документування злочинних дій та встановлення всіх об`єктивних обставин вчиненого кримінального правопорушення, слідчим СВ ВП №4 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_7 проведено огляд місця події: ділянки місцевості, розташованої біля буд. АДРЕСА_2 , в ході якого було вилучено автомобіль марки Opel модель Zafira, державний номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору, VIN: НОМЕР_2 , належний потерпілій ОСОБА_8 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що автомобіль має суттєве доказове значення у кримінальному провадженні для підтвердження факту вчинення злочину, з метою проведення судової авто-товарознавчої експертизи для визначення вартості автомобіля та вартості пошкоджень, які були заподіяні під час вчинення кримінального правопорушення, а також враховуючи ту обставину, що у випадку негайного повернення автомобіля власнику, він може використовуватись, чи бути переданий, або відчужений, внаслідок чого будуть знищені сліди вчинення кримінального правопорушення, виникла об`єктивна необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою позбавлення можливості розпоряджатися ним будь-яким чином, а саме належним потерпілій ОСОБА_8 автомобілем марки OPEL модель Zafira, д-н-з НОМЕР_1 , синього кольору, VIN НОМЕР_3 та ключем до нього, вилученими 14.10.2024 в період часу з 22:40 години по 23:37 години в ході огляду місця події (ділянки місцевості, розташованої біля буд. АДРЕСА_2 ).

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Стаття 93 КПК України передбачає, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

У відповідності до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Підставою для арешту згідно зі ст. 170 КПК України є те, що вказане майно є майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину (знаряддям вчинення злочину, могли зберегли на собі його сліди та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження).

Метою арешту, відповідно до положень статті 170 КПК України, є збереження вказаних речових доказів, з метою запобігання користування майном, розпоряджатись ним, відчужувати його.

При вирішенні питання про арешт майна суд враховує правову підставу для арешту майна, а також наслідки арешту майна, якими є фактичне позбавлення осіб можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, суд вважає необхідним клопотання задовольнити та накласти арешт на вищевказане майно.

Керуючись ст.ст. 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , що погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000743 від 15.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно у вигляді заборони розпорядження майном, вилученим 14.10.2024 в період часу з 22:40 години по 23:37 години в ході огляду місця події (ділянки місцевості, розташованої біля буд. АДРЕСА_2 ), а саме: автомобілем марки OPEL модель Zafira, д-н-з НОМЕР_1 , синього кольору, VIN НОМЕР_3 та ключем від автомобіля, належного ОСОБА_8 .

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1