Справа № 128/3596/24
УХВАЛА

Іменем України

22 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» на засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 27.05.2024, за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі,

про перегляд ст.ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшло подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)» щодо засудженого ОСОБА_4 про перегляд ст.ст. 185 КК України у зв`язку з набранням законної сили Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Представник ДУ «Стрижавська ВК (№81)» та засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви, відповідно до яких судове засідання просять проводити у їх відсутність.

Прокурор в судовому засіданні просив подання задовольнити та звільнити засудженого від відбування покарання, враховуючи вартість викраденого ним майна на час вчинення злочинів, за які він засуджений, та повне відбуття покарання за ч. 1 ст. 162 КК України.

Вивчивши подання установи виконання покарань, з`ясувавши позицію учасників судового розгляду, дослідивши матеріали даної справи та особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 27.05.2024, яким засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 05.04.2023, остаточно призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Так, вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 05.04.2023 ОСОБА_4 був засуджений за ч. 1 ст. 185 КК україни до 2 років обмеження волі, за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, за ч. 1 ст. 162 КК України до 1 року обмеження волі, остаточне покарання за сукупністю злочинів визначено з урахуванням попереднього вироку на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, остаточне покарання призначено за сукупністю вироків на підставі ч. 1 ст. 71 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

Вироком Галицького районного суду м. Львова від 21.06.2022 ОСОБА_4 був засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, остаточне покарання призначено за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням попередніх вироків Сихівського районного суду м. Львова від 03.05.2022, за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 10.05.2022, за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки, з покладення на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 10.05.2022 ОСОБА_4 був засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням на 1 рік з покладення на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Вироком Сихівського районного суду м. Львова від 03.05.2022 ОСОБА_4 був засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 75 КК України до двох років позбавлення волі з іспитовим строком на два роки.

Зазначеними вироками встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 27.05.2024, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, 08.01.2024 на суму 633, 82 грн., 02.02.2024 на суму 611, 94 грн., за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 05.04.2023, передбачені ч. 1 ст. 185 КК України, 20.05.2021 на суму 657, 86 грн., передбачені ч. 2 ст. 185 КК України, 20.11.2021 на суму 312, 10 грн., 05.12.2021 на суму 441, 05 грн., 06.12.2021 на суму 381, 42 грн., 07.12.2021 на суму 381, 42 грн., ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, 18.12.2021 на суму 441, 05 грн., передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, 29.04.2024 на суму 667, 74 грн., 13.05.2022 на суму 659, 40 грн., 13.05.2022 на суму 383, 52 грн, за вироком Галицького районного суду м. Львова від 21.06.2022, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України, 23.11.2021 на суму 822, 47 грн., за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 10.05.2022, передбачені ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, 22.06.2021 на суму 515, 25 грн., за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 03.05.2022, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України, 20.11.2021 на суму 805, 52 грн., 21.11.2021 на суму 381, 42 грн., 24.11.2021 на суму 665, 60 грн., 25.11.2021 на суму 762, 84 грн., 02.12.2021 на суму 441, 05 грн., передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, 11.09.2021 на суму 647, 80 грн.

Законом України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року (далі по тексту Закон України № 3886-ІХ), до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0, 5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян за ч. 1 ст. 51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0, 5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Тобто крадіжка майна, вартість якого не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з 09.08.2024 не є кримінальним правопорушенням.

Згідно п. 5 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, сума податкової соціальної пільги встановлена в розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином, два неоподаткованих мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, що станом на 01.01.2021 становив 2 270 грн., станом на 01.01.2022 становив 2 481 грн., а станом на 01.01.2024 становить 3028 грн., в зв`язку з чим відповідальність за дії ОСОБА_4 на вищевказані суми у 2021 році, у 2022 році та у 2024 роуі, на час розгляду подання передбачена ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 07.10.2024 зроблено правовий висновок, що Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

З огляду на наведене, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

Оскільки відповідно до вищевказаних вироків ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 КК України, якими завдано матеріальну шкоду в розмірі, що не перевищує поріг настання кримінальної відповідальності за крадіжку, враховуючи Закон України № 3886-ІХ, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбування покарання, призначеного йому за ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Вирішуючи питання про наявність підстав для подальшого відбуття покарання засудженим, суд враховує, що призначене покарання за ч. 1 ст. 162 КК України, за яким йому призначено покарання у виді 1 року обмеження волі, з врахуванням ч. 1 ст. 72 КК України, є таким, що повністю відбуте, оскільки вирок було приведено до виконання 07.03.2024.

Згідно ч. 1 ст. 377 КПК України, якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі виправдання; звільнення від відбування покарання; засудження до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі; ухвалення обвинувального вироку без призначення покарання.

Також суд звертає увагу, що згідно ч. 6 ст. 539 КПК України, за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку. Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, умовно-дострокового звільнення від відбування покарання для проходження військової служби або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким зупиняє її виконання.

Оскільки звільнення від відбування покарання в зв`язку з усуненням караності діяння, за яке особа засуджена вироком суду, та повним відбуттям покарання за іншими діяннями, ч. 6 ст. 539 КПК України не передбачено як підстава для зупинення виконання ухвали суду, суд вважає, що ухвала підлягає негайному виконанню.

Враховуючи наведене вище, оскільки відповідно до вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 05.04.2023ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків з врахуванням попереднього вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 05.04.2023 за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України, та за всіма вчиненими кримінальними правопорушеннями, передбаченими ст. 185 КК України, враховуючи застосування попередніх сукупностей злочину та сукупностей вироків, завдано матеріальну шкоду в розмірі, що не перевищують поріг настання кримінальної відповідальності за крадіжку, ОСОБА_4 , підлягає звільненню від відбування покарання в зв`язку з усуненням караності діяння, а за ч. 1 ст. 162 КК України, за якою він засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 05.04.2023,засуджений повністю відбув призначене йому покарання, тому ОСОБА_4 підлягає негайному звільненню від подальшого відбування покарання.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 5, 74 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Сихівського районного суду м. Львова від 27.05.2024 за сукупністю вироків, яким враховано вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 05.04.2023, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діянь, за які засуджений ОСОБА_4 за ст. 185КК України, відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024, та в зв`язку з повним відбуттям покарання за ч. 1 ст. 162 КК України.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» негайно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити для виконання начальнику державної установи Стрижавська виправна колонія (№ 81).

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: