Справа № 462/7071/24
провадження 1-кс/462/1616/24
У Х В А Л А

11 вересня 2024 року слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000871 від 05.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України про арешт майна,

встановив:

слідчий СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 , звернулась до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на предмет зовні схожий на канцелярський ніж, червоного кольору та із маркуванням «Expen», котрий упаковано у картонну коробку яка опечатана пломбую із характеризуючими надписами учасників, який було вилучено в ході проведення огляду місця події від 06.09.2024 року.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що дане майно виявлене і вилучене під час огляду місця події, та відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000871. З огляду на положення п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, просить на таке накласти арешт.

Слідчий суддя вважав за можливе розглядати клопотання за відсутності слідчого та прокурора, з огляду на вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України і приймаючи до уваги підставне прохання слідчого з цього приводу, викладене у клопотанні, а також за відсутності власника чи володільця майна, з огляду на відсутність даних про такого.

Дослідивши клопотання і додані до нього матеріали, перевіривши матеріали кримінального провадження № 0000871, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до витягу з кримінального провадження № 0000871 від 05.09.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, кваліфіковане за ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 05.09.2024 року на лінію «102» надійшло телефонне повідомлення від військовослужбовця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий просить прийняти міри до невідомої особи, котра вчинила крадіжку(шляхом розбиття бокового вікна) в період часу із 04.09.2024 року 23.30 години по 05.09.2024 року 08.30 годину із транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» із д.н.з. НОМЕР_1 (власником якого є військовослужбовець ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) дрон мультиротного типу квадрокоптер DJI Mavic 3, який перебуває на балансі військової частини. Сума вартості якого становить 60 000 гривень.

06.09.2024 року в ході проведення огляду було виявлено та вилучено поряд із будинком АДРЕСА_1 предмет зовні схожий на канцелярський ніж, червоного кольору та із маркуванням «Expen», котрий упаковано у картонну коробку яка опечатана пломбую із характеризуючими надписами учасників.

Постановою слідчого СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області від 06.09.2024 року зазначені речі визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Оскільки досудовим слідством встановлено, що вилучені речі можуть бути використані як доказ факту і обставин вчинення кримінального правопорушення, їх визнано речовими доказами відповідно до постанови слідчого від 06.09.2024 року, а тому аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що є всі підстави вважати, що зазначені речі відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, а відтак для уникнення можливості їх приховування, пошкодження, псування, втрати, знищення, відчуження, необхідно накласти на них арешт.

Керуючись ст. 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на предмет зовні схожий на канцелярський ніж, червоного кольору та із маркуванням «Expen», котрий упаковано у картонну коробку яка опечатана пломбую із характеризуючими надписами учасників, який було вилучено в ході проведення огляду місця події від 06.09.2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосереднього до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Оригінал ухвали.