Справа № 953/9578/24
н/п 1-кс/953/7714/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2024 р. м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Харкові клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.10.2024 за № 0001209,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_2

секретар судового засідання ОСОБА_3

у с т а н о в и в:

1. Суть питання, що вирішується ухвалою, та встановлені судом обставини.

Слідчим управлінням ГУНП України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001209 від 14.10.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.06.2022, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем мешкання, у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , спільно зі своїм рідним братом ОСОБА_5 вживали алкогольні напої.

У цей час, між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час якого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на протиправне позбавлення життя останнього.

З метою реалізації злочинного умислу, направленого на протиправне заподіяння смерті, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи реальну можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті людини та свідомо допускаючи та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , діючи умисно, взяв дерев`яний стілець, який стояв у кімнаті та реалізуючи злочинний умисел, діючи умисно, суб`єктивно усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність своїх дій, свідомо бажаючи настання смерті ОСОБА_5 , наніс останньому декілька ударів вищезазначеним стільцем в область голови, від яких останній помер.

Таким чином, злочинними діями ОСОБА_4 , відповідно до висновку судово медичної експертизи ОСОБА_5 заподіяні тілесні ушкодження у виді закритої тупої травми голови у вигляді крововиливу в правий скроневий м`яз, лінійного перелому кісток основи черепа (правої лобної, правої та лівої скроневих кісток, клиноподібної кістки), гематоми над твердою мозковою оболонкою в правих передній, середній та задній черепних ямках, що утворилась зажиттєво, від контакту з тупим (тупими) твердим (твердими) предметом (предметами), індивідуальні та конструктивні особливості якого (яких) не відобразилися в ушкодженнях, за механізмом удар-здавлення, і знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті.

Закрита тупа травма голови має ознаки ТЯЖКОГО тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя.

Причиною смерті ОСОБА_5 стала закрита тупа травму голови з наявністю переломів кісток основи черепа та епідурального крововиливу.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині. 15.10.2024 з 15 год. 25 хв. до 17 год. 15 хв. під час проведення огляду місця події, проведеного у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено наступні предмети та речі: - змив РБК на марлевий тампон; - фрагмент килиму коричнево-бежевого кольору з візерунком розміром 68х84 см; - фрагмент килиму з кімнати № 3 брудно-коричневого кольору з візерунком розміром 62х62 см; - центральна дерев`яна перегородка з шафи з кімнати № 3 розміром 48х38 см (перегородка).

Постановою слідчого від 16.10.2024 вказані предмети та речі, а саме: змив РБК на марлевий тампон; фрагмент килиму коричнево-бежевого кольору з візерунком розміром 68х84 см; фрагмент килиму з кімнати № 3 брудно-коричневого кольору з візерунком розміром 62х62 см; центральна дерев`яна перегородка з шафи з кімнати № 3 розміром 48х38 см (перегородка) визнано речовими доказами.

Таким чином, відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вищеперераховані предмети, які вилучені під час огляду місця події проведеного у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , є тимчасово вилученим майном.

Згідно з свідоцтвом про право власності на житло від 26.06.1998 право власності на нерухоме майно - квартира АДРЕСА_2 , на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Відповідно до свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.06.2018 дружина ОСОБА_7 успадкувала частки квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_2 , на праві спільної часткової власності у розмірі 1/4 належить ОСОБА_7 . В ході досудового розслідування встановлено, що власниками квартира АДРЕСА_2 є: ОСОБА_7 (спільна часткова власність розмір частки), ОСОБА_4 (спільна часткова власність розмір частки 1/4), ОСОБА_5 (спільна часткова власність розмір частки 1/4). Згідно з свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_2 від 24.01.2024 ОСОБА_7 померла 04.01.2024. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 175 від 14.06.2022 ОСОБА_5 помер 13.06.2022.

Аналізом матеріалів кримінального провадження, слідів злочину, виявлених на місці події, є достатні підстави вважати, що вилучені предмети можуть нести у собі сліди або інформацію, яка сприятиме встановленню обставин скоєного злочину, тобто є речовими доказами, які необхідні для проведення відповідних експертних досліджень та містять відомості, які можуть бути використані як доказ обставин.

З метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, псування, передачі, відчуження речей, вилучених під час огляду місця події, проведеного у квартирі розташованій за адресою: АДРЕСА_1 .

2. Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

За приписами ч. 1, п. 7) ч. 2 ст. 132 КПК захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: (1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; (2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; (3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: (1) збереження речових доказів; (2) спеціальної конфіскації; (3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; (4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: (1) правову підставу для арешту майна; (2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); (3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); (3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); (4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); (5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК).

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна (ч. 3 ст. 173 КПК).

Матеріали кримінального провадження свідчать, що вилучене майно має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки сприятимуть досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів, таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_2 , - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події, проведеного 15.10.2024 у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 майно, а саме на: змив РБК на марлевий тампон; фрагмент килиму коричнево-бежевого кольору з візерунком розміром 68х84 см; фрагмент килиму з кімнати № 3 брудно-коричневого кольору з візерунком розміром 62х62 см; центральну дерев`яну перегородку з шафи з кімнати № 3 розміром 48х38 см (перегородка).

Визначити місцем зберігання змив РБК на марлевий тампон; фрагмент килиму коричнево-бежевого кольору з візерунком розміром 68х84 см; фрагмент килиму з кімнати № 3 брудно-коричневого кольору з візерунком розміром 62х62 см; центральну дерев`яну перегородку з шафи з кімнати № 3 розміром 48х38 см (перегородка) камеру схову СУ ГУНП в Харківській області.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник майна або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1