УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року, слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна, адвоката ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні, прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, вилучене у кримінальному провадженні № 0000022 від 11.01.2024 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28,ч. 1 ст. 114-1 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання прокурора про накладення арешту на майно, у рамках цього провадження, у зв`язку з здійсненням досудового розслідування у ньому та необхідністю встановлення обставин визначених

ст.ст. 2, 91 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) за наявності передумов визначених ст.ст. 132, 170 цього Кодексу.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000022 від 11.01.2024, за підозрою громадян України ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше січня 2024 року, у заступника директора Приватного вищого навчального закладу «Фінансово-правовий коледж» () (далі -

ПВНЗ «Фінансово-правовий коледж») громадянина України ОСОБА_5 та невстановлених під час досудового розслідування осіб виник умисел, спрямований на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом оформлення документів про зарахування за плату на навчання до аспірантури у вищі навчальні заклади міста Києва військовозобов`язаних чоловіків, з метою ухилення ними від військового призову в період дії військового стану.

Для реалізації злочинного умислу ОСОБА_5 залучив працівників ПВНЗ «Фінансово-правовий коледж» ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Згідно розробленої ОСОБА_5 та невстановленими особами схеми злочину, протиправні дії повинні були вчинятися наступним чином. Так, ОСОБА_5 надавав ОСОБА_7 та ОСОБА_6 анкетні дані чоловіків - яких необхідно було зарахувати на навчання до аспірантури та прізвища яких він отримував від невстановлених у ході досудового розслідування осіб, які спільно з ним організували згадану протиправну схему.

ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , контактуючи з цими чоловіками, анкетні дані яких надавав ОСОБА_5 , отримували від них необхідні дані та копії документів для навчання в аспірантурі та, розуміючи, що ці чоловіки є військовозобов`язаними за віком, підлягають призову на військову службу в період дії військового стану та фактично вступають на навчання в аспірантуру з метою уникнення призову, передавали ці документи невстановленим посадовим особам « Академії праці, соціальних відносин і туризму » та «Науково-дослідного інституту публічного права» для зарахування цих військовозобов`язаних чоловіків на навчання в аспірантурі, без фактичного проходження цими особами навчання.

Після зарахування цих чоловіків на навчання в аспірантурі без фактичного його проходження, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 отримували від невстановлених посадових осіб « Академії праці, соціальних відносин і туризму » та «Науково-дослідного інституту публічного права» довідки про навчання цих військовозобов`язаних чоловіків, студентські квитки, та інші документи, які нібито підтверджували їх навчання і, за вказівкою ОСОБА_5 , скеровували поштовими відправленнями ТОВ Нова Пошта документи згаданим військовозобов`язаним чоловікам.

Наявність посвідчень і довідок про навчання в аспірантурі надавало можливість військовозобов`язаним чоловікам, на ім`я яких вони були складені, уникати явки до відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, або отримувати повістки від ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, громадянин України ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб, вчинили перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

У ході проведення обшуку 10.10.2024 за місцем проживання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено:

- ноутбук MacBook Air s/n GCC GGM8KQ6L4;

- мобільний телефон iPhone 15 чорного кольору із сім-картою;

- незаповнені посвідчення аспіранта у кількості 5 шт.;

- папка для паперів, що містить особові картки, заяви, та інші документи невстановлених осіб;

- ноутбук MacBook Pro s/n FVXCC58HV22 із зарядним пристроєм.

Речі виявлені та вилучені у ході проведення обшуку 10.10.2024, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (так як вони можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та мають важливе значення для встановлення істини у кримінальному провадженні).

Вказав, що зазначені вище матеріальні об`єкти містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, та запобігання їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подане ним клопотання та просив його задовольнити. Також просив долучити витяг із протоколу огляду предметів від 18.10.2024, яким оглянуто вилучений мобільний телефон iPhone 15 чорного кольору, копію постанови про призначення комп`ютерно-технічної експертизи від 16.10.2024 у кримінальному провадженні № 0000022, копію листа КП КМР «КМ БТІ» №062/14-7548 від 24.07.2024.

Представник власник майна в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання, вказавши, що один з ноутбуків належить ОСОБА_9 , яка не має відношення до обставин, які досліджуються в кримінальному провадженні, тому відсутні підстави накласти арешт на вказане майно. Також зазначила, що прокурором не доведено відношення вилученого у ОСОБА_8 майна до обставин кримінального провадження і наявності у вилучених речей ознак речових доказів.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього копії матеріалів кримінального провадження на дотримання вимог КПК України, дійшов такого висновку.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).

Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Так, слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу, а саме є речовими доказами, згідно постанови від 10.10.2024.

При цьому, слідчим суддею шляхом дослідження матеріалів провадження у порядку

ст. 94 КПК України встановлено, що таке майно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є речовими доказами. Саме клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.

Посилання представника власника майна, що один з ноутбуків належить ОСОБА_9 , яка не має відношення до обставин, які досліджуються у кримінальному провадженні, не спростовують обґрунтованих припущень органу досудового розслідування про те, що вказаний ноутбук міг також використовуватись для здійснення протиправної діяльності, а тому є необхідність у його дослідженні в межах призначеної судової експертизи.

Твердження представника власника майна, що у вилучених речах відсутні ознаки речових доказів спростовуються витягом із протоколу огляду предметів від 18.10.2024, яким оглянуто вилучений мобільний телефон iPhone 15 чорного кольору належний ОСОБА_8 . Під час вказаного огляду виявлено листування ОСОБА_8 із підозрюваними у кримінальному провадженні № 0000022, яке стосується в тому числі і обставин, які досліджуються у цьому кримінальному провадженні.

Отже, в судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

Тож, слідчий суддя погоджується з клопотанням прокурора про те, що необхідно накласти арешт на майно на підставі ст. 170 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що майно виявлене та вилучене 10.10.2024 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 ,а саме: ноутбук MacBook Air s/n GCC GGM8KQ6L4; мобільний телефон iPhone 15 чорного кольору із сім-картою; незаповнені посвідчення аспіранта у кількості 5 шт.; папка для паперів, що містить особові картки, заяви, та інші документи невстановлених осіб; ноутбук MacBook Pro s/n FVXCC58HV22 із зарядним пристроєм, відповідає критеріям, зазначеним у пункті першому частини другої статті 170 цього Кодексу.

За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376, 534 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні, прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, вилучене у кримінальному провадженні № 0000022 від 11.01.2024 - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 10.10.2024 у ході проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_8 , із забороною користування, відчуження та розпорядження вказаним майном, з метою збереження речових доказів, а саме:

- ноутбук MacBook Air s/n GCC GGM8KQ6L4;

- мобільний телефон iPhone 15 чорного кольору із сім-картою;

- незаповнені посвідчення аспіранта у кількості 5 шт.;

- папку для паперів, що містить особові картки, заяви та інші документи невстановлених осіб;

- ноутбук MacBook Pro s/n FVXCC58HV22 із зарядним пристроєм.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України.

В силу ст. 175 КПК України, негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчих, прокурорів, які входять до відповідних груп слідчих, прокурорів у кримінальному провадженні № 0000022 від 11.01.2024.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Дата та час проголошення повного тексту ухвали 01.11.2024 о 16.30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_10