УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 яке погоджено з прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Республіки Молдова, з середної освітою, неодруженого, зі слів має на утриманні неповнолітню дитину, не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі 89 КК України раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Одеси з клопотанням погодженого з прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що слідчим відділом Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001262 від 13.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Процесуальне керівництво під час проведення досудового розслідування здійснюється Київською окружною прокуратурою міста Одеса.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.11.2024 близько 19 годин 10 хвилин, ОСОБА_4 знаходився в супермаркеті «Сільпо», що розташований по вул. Ак. Філатова, 1 в м. Одеса, де побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_7 , який перебуваючи на касі, дістав грошові кошти з нагрудної сумки за оплату товару. В цей час, у ОСОБА_4 , який стояв в черзі, позаду ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна - грошових коштів ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (на час кримінального правопорушення дію якого продовжено в установленому Законом порядку), ОСОБА_4 , приблизно о 19 годині 10 хвилин, став переслідувати потерпілого ОСОБА_7 .

Продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном 12.11.2024 року о 19 годині 37 хвилині, ОСОБА_4 перебуваючи на площі Трибуни Героїв в м. Одесі, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, підійшов до ОСОБА_7 та з метою подоланням опору наніс останньому один удар рукою в обличчя, тим самим застосував насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, після чого відкрито зірвав з потерпілого, який після удару втратив рівновагу та упав на асфальт, сумку (бананку) сірого кольору, вартістю 400 гривень, всередині якої знаходились наступні речі: грошові кошти в сумі 21000 гривень; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 серії КМ582270, пластикова карточка від сім-картки з номером НОМЕР_1 , брилок із зображенням мотоцикла, ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_7 , свідоцтва про народження дітей ОСОБА_7 , банківська картка емітована в АБ «Південний» з номером: НОМЕР_2 , ключі від квартири в кількості 2-х штук, що не має ніякої матеріальної цінності для потерпілого.

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 21400 гривень.

16.11.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Підозрюваний та захисник проти задоволення клопотання заперечували, зважаючи на його необґрунтованість, а також просив застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою. Зазначали, що підозрюваний не бажав вчинення злочину та жалкує щодо цього.

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема протоколом допиту потерпілого, протоколами допиту свідків, протоколом огляду предмету, протоколом огляду місця події, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри, належить прийняти до уваги п. 57 рішення ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» від 29 серпня і 24 жовтня 1997 року, згідно до якого наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа, ймовірно, вчинила правопорушення.

А також рішення ЄСПЛ по справі «Мюрей проти сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, в якому зазначено, що факти, які породжують підозру, не обов`язково мають такий саме рівень з`ясовності, який потребується на пізнішому етапі кримінального провадження, тобто факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку.

За такого, слідчий суддя, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню за №0001262 від 13.11.2024 року ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Враховуючи зазначене, а також обставини вчинення кримінального правопорушення, є підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків та вчинити, а також вчинити аналогічне кримінальне правопорушення.

Зазначені ризики обґрунтовуються тим, що ОСОБА_4 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Ризик можливого переховування від органу досудового розслідування та суду, є те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, який згідно ст. 12 КК України відносять до категорії тяжких злочинів та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним (позбавлення волі від 7 до 10 років) дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Зокрема, саме по собі покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним, може спонукати останнього вдатися до спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Окрім цього, останній може уникати від проведення слідчих та процесуальних дій, тим самим затягувати розумні строки досудового розслідування; Зазначений ризик підвищений тим, що підозрюваний неодружений, офіційно не працевлаштований, не має постійного житла.

- незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні. Наявний обґрунтований ризик, що ОСОБА_4 може вдатись до спроб незаконно впливати на свідків, які викривають його, задля схиляння їх до зміни показань шляхом вмовляння, підкупу, погроз, тощо. Підозрюваний особисто знає потерпілого.

- вчинити інше кримінальне правопорушення з метою уникнення від кримінальної відповідальності, зокрема, щодо тиску на учасників провадження, або продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється. Підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності та наразі не має офіційних джерел доходів.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено недостатність для запобігання вказаному ризику застосування до підозрюваного більш м`яких ніж тримання під вартою запобіжних заходів, а це у свою чергу, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, згідно ч.1, п.5 ч.2 ст.183 КПК України, є підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

У відповідності до положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим, приймаючи до уваги вказані вимоги та те, що кримінальне правопорушення у вчинені якого підозрюється ОСОБА_4 вчинене із застосуванням насильства, встановлення високого ступеня процесуальних ризиків, то відсутні підстави для визначення відносно ОСОБА_4 застави.

Із врахуванням строків застосування запобіжного заходу, клопотання підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 184, 193, 194 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 яке погоджено з прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10 січня 2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1