Дата документу 31.10.2024Справа № 643/5413/18
Провадження № 1-кп/554/103/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2024 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Полтаві в режимі відеоконференції об`єднане кримінальне провадження №0001227, №0004313, №0000596, №0001114 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з середньою освітою, непрацевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 29.11.2010 Харківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 16.07.2018 Московським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України, до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання із іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України,-

в с т а н о в и в :

Епізод 1.

ОСОБА_6 , будучи судимий за вчинення корисливого злочину, судимість за яке не знята та не погашена в установленому законом порядку, 02 березня 2018 року близько 18:40 год, перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Руслана Плоходька» за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив раніше незнайому ОСОБА_7 , яка почала заходити до салону маршрутного таксі №10. ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, за раптово виниклим умислом, підійшов ззаду до ОСОБА_7 та, шляхом вільного доступу, з лівої зовнішньої кишені куртки останньої заволодів мобільним телефоном TM «Huawei Y6 pro» в корпусі золотого кольору imei1 № НОМЕР_1 , imei2 № НОМЕР_2 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1416 від 05.04.2018 року, вартістю 2423 грн. Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 2423 грн.

Епізод 2.

31 липня 2018 року близько 15:00 год ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , разом із знайомою йому ОСОБА_8 ,з якою перебував у приятельських відносинах, побачив у останньої мобільний телефон «Samsung Galaxy J730», згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 19073 від 21.08.2018, вартістю 7034, 20 грн, яким він вирішив заволодіти шляхом шахрайства.

ОСОБА_4 , діючи повторно, з корисливих мотивів, за раптово виниклим злочинним наміром, шляхом зловживання довірою, попросив у ОСОБА_9 її мобільний телефон «Samsung Galaxy J730»під приводом зателефонувати, на що ОСОБА_10 довіряючи ОСОБА_4 і нічого не підозрюючи про його злочинний намір, передала останньому вищевказаний мобільний телефон. ОСОБА_4 , достовірно розуміючи, що наміру повертати майно він не має, під виглядом розмови по мобільному телефону, відійшов за вказаний будинок, та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з місця скоєння злочину зник, обернувши вказаний мобільний телефон на свою користь, та розпорядився ним в подальшому за власним розсудом, завдавши ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 7034, 20 грн.

Епізод 3.

У період часу з 03.02.2019 року по 04.02.2019 року у нічний час, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, за раптово виниклим умислом, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , на подвір`ї якого побачив припаркований автомобіль DAEWOO SENS, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_12 . Пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, за допомогою заздалегідь заготованого ним для вчинення даного кримінального правопорушення молотку, який він взяв з собою з квартири за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , розбив скло водійської двері автомобіля, та шляхом вільного доступу, таємно викрав автокомпрессор Lavita LA 191502, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3405 від 26.03.2019, вартістю 540,50 грн., відеореєстратор Prology iReg-6200HD, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3405 від 26.03.2019, вартістю - 4013,75 грн., домкрат гідравлічний підкатний Forte ТА82008-2Т (38621), згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3405 від 26.03.2019, вартістю - 722,61 грн. Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном за власним розсудом, завдавши ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 5276 гривень 86 копійок.

Епізод 4.

02 жовтня 2020 року близько о 10:30 год ОСОБА_4 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 , де в той час проводились дорожньо-ремонтні роботи працівниками ТОВ « Паркінг+», діючи умисно, повторно, за раптово виниклим умислом, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою незаконного особистого збагачення, таємно, непомітно для оточуючих, шляхом вільного доступу взяв молоток-відбійний TM «Dtwalt D 2596 К», який знаходився поряд з іншими інструментами на дорожньому покритті, біля вказаної зупинки, який на праві власності належить ТОВ «Паркінг+», згідно висновку товарознавчої експертизи №38 від 19.10.2020, вартістю 24822 грн, та покинув місце вчинення злочину, утримуючи при собі викрадене майно.

Однак, коли ОСОБА_4 сів до тролейбусу, який знаходився в 6-7 метрах від місця вчинення злочину, він був зупинений робітниками ТОВ « Паркінг+», у зв`язку із чим не зміг довести свій злочинний намір до кінця, з причин, що не залежали від його волі. Таким чином, ОСОБА_4 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.

Кваліфікація дій обвинуваченого судом

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_13 за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; за ч. 2 ст. 190 КК України, якзаволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинено повторно; за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадажка), вчинена повторно; за ч.2 ст. 15 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Допитаний в ході судового розгляду матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтвердивши факт їх скоєння за обставин, викладених вище. Щиро розкаявся у вчиненому та просив його суворо не карати, зазначивши, що усвідомив неправильність своїх дій.

Потерпілі в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Крім того, ОСОБА_7 та ОСОБА_14 цивільні позови підтримали.

Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд вину обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України вважає повністю доведеною, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

Виклад позицій сторін кримінального провадження

Прокурор просила визнати виним ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України, та з урахуванням ст.ст. 70, 71 призначити покарання у виді 3 років 5 днів позбавлення волі, та на підставі ст.72 КК України зарахувати у строк відбування строк попереднього ув`язнення. Призначене покарання вважати відбутим повністю.

Обвинувачений щиро розкаявся та погодився із запропонованою прокурором мірою покарання.

Захисник підтримав думку свого довірителя, просив врахувати, що у обвинуваченого є на утриманні бабуся похилого віку, а також останній став на шлях виправлення.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами статей 65 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, конкретні обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує його покарання, суд визнає рецидив злочину.

Так, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочині , і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд індивідуалізує покарання, необхідне і достатнє для виправлення засуджених, а також для запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника випливає з статті 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Постановою Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Суд враховує характер та ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, які відносяться до нетяжких і тяжкого злочинів.

Також суд бере до уваги особу обвинуваченого, який непрацевлаштований, неодружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра на даний час не перебуває, раніше судимий за корисливі злочини, ці обставини дають суду підстави вважати, що виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів не можливе без ізоляції від суспільства, тому суд вважає за необхідне і достатнє призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, при визначенні остаточного покарання судом враховується вирок Московського районного суду м.Харкова від 16 липня 2018 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Вирішення цивільного позову

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов, зокрема до обвинуваченого за шкоду, завдану його діяннями. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Як слідує з положень ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

При цьому, суд зобов`язаний всебічно, повно й об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати характер і розмір витрат, зумовлених кримінальним правопорушенням, встановити злочинний зв`язок між діянням і шкодою, що настала, і дати у вироку належну оцінку таким обставинам.

У відповідності до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1 ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

У цивільному позові ОСОБА_15 просить стягнути з ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 7034 грн 02 коп.

Згідно висновку згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 19073 від 21.08.2018 року, вартість мобільного телефону «Samsung Galaxy J730» становить 7034 грн 02 коп.

Враховуючи викладене цивільний позов ОСОБА_15 підлягає задоволенню.

У цивільному позові ОСОБА_7 просить стягнути з ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 2423 грн., а також моральну шкоду, яку оцінює в 5000 грн. Моральну шкоду обґрунтовує тим, що діями ОСОБА_4 їй завдала душевних страждань, зокрема втратою всіх даних і фотографій, які містив телефон.

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 1416 від 05.04.2018 року, вартість мобільного телефону TM «Huawei Y6 pro» становить 2423 грн.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичній болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам по собі факт порушення права (справа Науменко проти України).

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд, з огляду на фактичні обставини справи, характер, глибину моральних страждань та переживань потерпілої, керуючись вимогами розумності, виваженості та справедливості, оцінює завдану моральну шкоду потерпілій в розмірі 1000 грн. Саме така сума відшкодування моральних страждань потерпілого є достатньою для розумного задоволення потреб потерпілого і не призведе до його безпідставного збагачення, про що також зазначила Велика Палата Верховного Суду у справі № 752/17832/14-ц від 15.12.2020 року.

Таким чином цивільний позов ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а саме: в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 2423 грн та моральної 1000 грн, а всього 3423 грн.

Мотиви інших рішень

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином витрати в загальній сумі 2400 гривень на залучення експертів підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України арешт, накладений ухвалою слідчого судді Московського районного суду м.Харкова від 05 лютого 2019 року, слід скасувати.

Керуючись статтями 370, 373, 374, 615 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

- за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців;

- за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- за ч.2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) роки 6 (шість) місяців;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Московського районного суду м.Харкова від 16 липня 2018 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років 5 (п`яти) днів позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення по даній справі з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі, за період часу з 19.11.2020 року до 24.10.2023 року.

Призначене покарання вважати відбутим повністю у зв`язку із фактичним відбуттям покарання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 2400 гривень витрат на залучення експертів.

Цивільний позов ОСОБА_14 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_14 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 7034 грн 02 коп.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 2423 грн та моральної 1000 грн., а всього 3423 грн.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України, а саме:

- автокомпрессор Lavita LA 1913502, відеореєстратор Prology iReg-6200HD, домкрат гідравлічний підкатний Forte ТА82008-2Т повернути ОСОБА_16 ;

- молоток відбійний ТМ «Dewalt» - повернути ОСОБА_17 ;

- закупний акт від 04.03.2018, паспорт МТ 248988, мобільний телефон «Нuawei Y6 pro», одна тисяча гривень повернути ОСОБА_4 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Московського районного суду м.Харкова від 05 лютого 2019 року, скасувати.

Вирок може бути оскаржено в Полтавський апеляційний суд через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1