Справа № 462/2615/18
провадження 1-кс/462/1581/24
У Х В А Л А

05 вересня 2024 року м. Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю старшого слідчого ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові скаргу ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження,

встановив:

Скаржник звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 від 07.06.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000020 від 17.04.2015 року та поновити досудове розслідування, мотивуючи це тим, що постанова прийнята передчасно, оскільки не було проведено необхідних слідчих дій на встановлення всіх обставин справи.

Скаржник у судове засідання не з`явився, проте у скарзі звернувся з клопотанням про розгляд скарги у його відсутності, а відтак, з метою забезпечення права скаржника на доступ до правосуддя, слідчий суддя вважає за можливим розглянути скаргу без його участі.

У судовому засіданні старший слідчий ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , проти скарги заперечила, пояснивши, що постанова від 07.06.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000020 винесена відповідно до вимог КПК України, просить у задоволені скарги відмовити.

Заслухавши пояснення старшого слідчого, вивчивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

17.04.2015 року слідчим Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 були внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України по факту, що на думку ОСОБА_4 нотаріус ОСОБА_6 вчинила службове підроблення під час вчинення нотаріальних дій щодо спадщини ОСОБА_7 .

Постановою старшого слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 від 17.04.2019 року кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_8 та ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 13.08.2019 року вищезазначена постанова старшого слідчого від 17.04.2019 року про закриття кримінального провадження була скасована.

20.02.2020 року старший слідчий Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 винесла постанову, якою вдруге закрила кримінальне провадження № 0000020 від 17.04.2015 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення в діях, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 09.07.2021 року вищезазначена постанова старшого слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 від 20.02.2020 року про закриття кримінального провадження також була скасована.

Як убачається зі змісту мотивувальних частин двох вищевказаних ухвал слідчого судді від 13.08.2019 року та від 09.07.2021 року підставами скасування постанов старшого слідчого ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження слугувало те, що органом досудового розслідування не було допитано приватного нотаріуса ОСОБА_8 та державного нотаріуса Сьомої Львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 , на яких у своїх показаннях вказує потерпілий ОСОБА_4 як на осіб, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення.

07.06.2023 року постановою старшого слідчого ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 кримінальне провадження № 0000020 від 17.04.2015 року закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, в зв`язку з відсутністю в діях нотаріусів складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Слідчий суддя, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зі змісту ч. 1 ст. 92 КПК України випливає, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті, покладається на слідчого, прокурора.

Згідно із ч. 1 та 2 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У межах кримінального провадження старшим слідчим ОСОБА_3 були допитані в якості свідків наступні особи: приватний нотаріус ОСОБА_8 та державний нотаріус Сьомої Львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 /а.с.35-38,48-52 кримінального провадження/.

З вищевказаних показів свідків убачається, що приватний нотаріус ОСОБА_8 завела спадкову справу після смерті ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі зави про прийняття спадщини за законом ОСОБА_10 , як законного представника ОСОБА_11 та зареєстрована за №12/2014.

Згодом, державний нотаріус Сьомої Львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 завела спадкову справу після смерті ОСОБА_7 на підставі заяви про прийняття спадщини за законом ОСОБА_7 від 26.01.2015 року та зареєстрована за №14/2015.

Однак, згідно наданих копій матеріалів спадкової справи №14/2015, зокрема Інформаційної довідки із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №39450233 від 26.01.2015 року, при перевірці щодо наявності спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину, державним нотаріусом ОСОБА_6 здійснено таку перевірку лише із зазначенням по - батькові спадкодавця. За вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація була відсутня. Пошук інформації про наявність або відсутність у Спадковому реєстрі заведеної спадкової справи та виданого свідоцтва про право на спадщину без зазначення по - батькові спадкодавця ОСОБА_6 не здійснювала.

Відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої першою заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до пункту 2.7. пункту 2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при встановленні факту одночасного відкриття декількох спадкових справ (наприклад, за місцем проживання спадкодавця і за місцезнаходженням спадкового майна), спадкові справи, відкриті з порушенням вимог статті 1221 Цивільного кодексу України, повинні бути передані за належністю нотаріусу, до компетенції якого входить ведення цієї спадкової справи.

Згідно з актом приймання-передавання спадкової справи від 27.02.2015 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_7 14/2015 була передана державним нотаріусом ОСОБА_6 за належністю приватному нотаріусу Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_8 .

Крім цього, 02.06.2021 року слідчим ОСОБА_5 у якості потерпілого був допитаний ОСОБА_4 , який показав, що на його думку державним нотаріусом ОСОБА_12 незаконно було передано актом прийому-передачі спадкову справу його померлого брата приватному нотаріусу ОСОБА_8 , чим завдано його матері ОСОБА_7 майнової та моральної шкоди, оскільки, не маючи свідоцтва про спадщину вона не може отримати належну їй за законом страховку від страхової компанії, компенсацію за смерть сина від авіакомпанії та належну їй за законом 1/2 частину майна померлого /а.с.137-139 кримінального провадження/.

Слідчий суддя зазначає, що старшим слідчим ОСОБА_3 долучено до матеріалів кримінального провадження рішення Залізничного районного суду м. Львова від 24 квітня 2018 року у цивільній справі № 462/7264/15-ц за позовом ОСОБА_7 до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс», голови правління Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» ОСОБА_13 (третя особа: ОСОБА_10 ) про стягнення компенсації, визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, яким було ухвалено:

позов задовольнити частково;

стягнути з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» на користь ОСОБА_7 20000 доларів США компенсації у зв`язку із смертю сина ОСОБА_7 ;

у задоволенні решти позовних вимог відмовити /а.с. кримінального провадження/.

Крім цього, у мотивувальній частині вказаного рішення вказано обставина про те, що «Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 27.09.2016р. стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Бусін» на користь ОСОБА_7 в рахунок страхового відшкодування 50000 грн.».

Також, старшим слідчим ОСОБА_3 долучено до матеріалів кримінального провадження постанова Верховного Суду від 21.07.2021 року у справі № 462/7264/15-ц, якою постановлено:

касаційну скаргу ОСОБА_10 , яка є законним представником ОСОБА_11 , задовольнити;

рішення Залізничного районного суду м. Львова від 24 квітня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 01 березня 2021 року змінити, виклавши їх резолютивну частину в наступній редакції:

«Позов ОСОБА_7 до приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс», голови правління приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» ОСОБА_13 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_10 , яка є законним представником малолітнього ОСОБА_11 , про стягнення компенсації матеріальної та моральної шкоди, визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , законним представником якого є ОСОБА_10 , які є правонаступниками ОСОБА_7 , по 10 000,00 дол. США кожному компенсації у зв`язку зі смертю ОСОБА_7 ».

За таких обставин, слідчий суддя вважає неспроможними твердження скаржника ОСОБА_4 , що під час проведення досудового розслідування у кримінальному проваджені № 0000020 органом досудового розслідування не були проведені всі необхідні слідчі (розшукові) дії, оскільки в ході слідства були допитані всі особи, яким було відомо про обставини події, а також, отримані та долучені до матеріалів провадження документи, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Слідчий суддя вважає, що у даній конкретній справі зазначений обсяг, проведених органом досудового розслідування слідчих (розшукових) дій, є вичерпним.

Об`єднана палата ККС ВС у постанові від 15 лютого 2021 року (справа № 727/5768/18, провадження № 51-1328 кмо 19) висловила позицію, що офіційний документ як предмет злочину, передбаченого ст. 366 КК України, має відповідати такими ознакам: документ має бути складено, видано чи посвідчено відповідною особою в межах її компетенції за визначеною законом формою та з належними реквізитами; зафіксована в такому документі інформація повинна мати юридично значущий характер підтверджені чи засвідчені нею конкретні події, явища або факти мають спричиняти чи бути здатними спричинити наслідки правового характеру у вигляді виникнення (реалізації), зміни або припинення певних прав та/або обов`язків чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності.

Тобто, суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, характеризується наявністю прямого умислу у винної особи, тобто суб`єкт має чітко усвідомлювати, що він вносить до офіційних документів завідомо неправдиві відомості, вчиняє інше підроблення документів або складає та видає завідомо неправдиві документи і бажає так робити.

Об`єктивна сторона службового підроблення полягає в перекрученні істини в офіційному документі, вчиненому службовою особою з використанням свого службового становища. Відповідно до вимог ст. 91 КПК України подію злочину слід розуміти як елемент об`єктивної сторони складу злочину, що відбувся у певний час, у певному місці та певним способом.

Зібрані під час досудового розслідування докази та документи категорично та безумовно вказують на те, що приватний нотаріус ОСОБА_8 та державний нотаріус Сьомої Львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 . при заведені спадкових справ після смерті ОСОБА_7 діяли відповідно до вимог чинного законодавства, так само і дії державного нотаріуса ОСОБА_6 щодо передачі спадкової справи приватному нотаріусу ОСОБА_8 відповідали вимогам чинного законодавства про нотаріат. Тобто, ніяких дій щодо підроблення документів або дій щодо перекручення істини в офіційних документах, які містяться у спадковій справі, нотаріуси не вчиняли.

Крім цього, з вищевказаних судових рішень у справі № 462/7264/15-ц убачається, що нотаріуси своїми діями ніяким чином не могли перешкодити матері скаржника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 , а після її смерті її спадкоємцю, реалізувати право на отримання відповідних коштів від страхової компанії та авіакомпанії.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Згідно з ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Слідчий суддя зазначає, що скаржником ОСОБА_4 не було надана ні старшому слідчому під час досудового розслідування, ні слідчому судді у судовому засіданні належних та допустимих доказів, які свідчили про те, що дії, рішення нотаріусів визнавалися незаконними у судовому чи адміністративному порядку. У матеріалах кримінального провадження відсутні будь-яка докази, які б свідчили, що ОСОБА_7 або ОСОБА_4 оскаржували дії, рішення приватного нотаріуса ОСОБА_8 та державного нотаріуса Сьомої Львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 .

З огляду на наведене, твердження ОСОБА_4 про незаконність дій нотаріусів під час відкриття спадкових справ після смерті його брата ОСОБА_7 є неспроможними.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Оскаржувана постанова старшого слідчого ОСОБА_3 від 07.06.2023 року про закриття кримінального провадження відповідає вищевказаним вимогам КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя, врахувавши, що старшим слідчим ОСОБА_3 у даному кримінальному проваджені був проведений весь обсяг слідчих (розшукових) дій, а також, те, що ним були виконанні вимоги ст. 94 КПК України, вважає, що є вірним висновок слідчого про те, що в діях нотаріусів відсутній склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 366 КК України.

Враховуючи наведене, проаналізувавши всі докази, слідчий суддя приходить до переконання, що у задоволенні вимог скарги про скасування постанови слідчого про закриття провадження з підстав, зазначених у ній слід відмовити, оскільки оскаржувана постанова є вмотивованою та винесена слідчим відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства.

Керуючись ст.ст. 306,307,318-380 КПК України,

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її оголошення.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.