ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/818/1950/24 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.ст.537, 539 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2024 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові заяву колегії суддіву складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про самовідвід у судовому провадженні за апеляційною скаргою представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 18 червня 2024 року стосовно ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 18.06.2024 року заяву адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 , зацікавлена особа Михайлівський відділ державної виконавчої служби у Василівському районі Запорізької області Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про скасування арешту майна, заборони відчуження майна, накладеного на особу в порядку виконання вироку в частині конфіскації майна - повернуто заявнику.

На зазначену ухвалу суду першої інстанції представником ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_8 подана апеляційна скарга.

15.08.2024 року судове провадження (справа №644/10363/16-к) надійшло до Харківського апеляційного суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Харківського апеляційного суду від 15.08.2024 року, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя ОСОБА_2 , судді: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .

До початку апеляційного розгляду головуючий суддя ОСОБА_2 та судді ОСОБА_4 і ОСОБА_3 заявили самовідвід, який підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів цього судового провадження, попередньою ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 29.08.2023 року заяву адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 , зацікавлена особа Михайлівський відділ державної виконавчої служби у Василівському районі Запорізької області Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про скасування заборони відчуження майна, накладеного на особу в порядку виконання вироку в частині конфіскації майна - повернуто заявнику.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 29.05.2024 року (головуючий суддя ОСОБА_3 , судді ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ) частково задоволено апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 та скасовано попередню ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 29.08.2023 року і призначено новий розгляд в суді першої інстанції.

При цьому, з мотивувальної частини ухвали Харківського апеляційного суду від 29.05.2024 року вбачається, що колегія суддів у цьому ж складі надавала оцінку апеляційним доводам представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , які також будуть предметом при новому апеляційному розгляді (арк.187-189 т.8).

Крім того, в своїй ухвалі Харківського апеляційного суду від 29.05.2024 року колегія суддів також зазначила про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які повинні були усунуті при новому судовому розгляді в суді першої інстанції. Зазначені обставини також підлягають перевірці при новому апеляційному розгляді.

Отже, з урахуванням тієї обставини, що судді ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 при попередньому апеляційному розгляді надавали оцінку доводам представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 щодо законності повернення його заяви про скасування арешту майна, заборони відчуження майна, накладеного на особу в порядку виконання вироку в частині конфіскації майна, які також будуть предметом при новому апеляційному перегляді оскаржуваного судового рішення у цьому провадженні, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені обставини можуть привести до виникнення сумнівів в їх неупередженості не тільки у сторін по справі, а і у стороннього спостерігача.

Згідно п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки суддів», суддя заявляє самовідвід навіть коли не тільки у сторін по справі, а і у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до п.3 Європейського статуту судді «Суддя не тільки повинен бути неупередженим, але і повинен сприйматися будь-ким як неупереджений».

Крім того, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Лауко проти Словаччини", будь який служитель Феміди, щодо якого є підстави сумніватися в неупередженості, повинен усунутися від розгляду справи, тобто заявити самовідвід.

Відповідно до змісту ст. 6 Конвенції та практики Європейського суду з прав людини з питань неупередженості суду вбачається, що правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись. Під сумнівом - довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві. Як правило, неупередженість означає відсутність упереджень або упередженості, при цьому її наявність або відсутність можуть бути перевірені різними способами (справа «Кіпріану проти Кіпру», п. 118; справа «Мікаллеф проти Мальти», п. 93). Європейський Суд з прав людини у своїй практиці проводить відмінність між суб`єктивним підходом, тобто прагненням переконатися в суб`єктивному обвинуваченні або інтересі певного судді у конкретній справі та об`єктивним підходом, тобто визначенням, чи були судді надані достатні гарантії, щоб виключити будь-які обґрунтовані сумніви в цьому відношенні (справа «Кіпріану проти Кіпру», п. 118; справа «П`єрсак проти Бельгії», п. 30; справа «Грівз проти Сполученого Королівства», п. 69).

Вимога «безсторонності», згідно з прецедентною судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України, «Мироненко проти України», «Фельдман проти України», характеризується двома критеріями: по-перше, суд (суддя повинні бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи; по-друге, бути об`єктивно безстороннім, тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності.

Відповідні принци практики Європейського суду з прав людини щодо вимоги про безсторонність, відповідно до п.1 ст.6 Конвенції, наведені в рішенні у справі «Карелін проти Росії», заява №926/08, п.п. 51-57, від 20.09.2016 року.

Згідно з ч.2 ст.52 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судді в Україні мають єдиний статус незалежно від місця суду в системі судоустрою чи адміністративної посади, яку суддя обіймає в суді.

У Конституції України закріплені основні засади судочинства, а Закон України «Про судоустрій і статус суддів» визначає, що судова влада в Україні здійснюється незалежними та безсторонніми судами, суд повинен бути справедливим та неупередженим.

Зазначені принципі також закріплені і в міжнародних актах, зокрема, відповідно до пункту 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення.

Відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.1 ст.28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень

За таких обставин та на підставі п.4 ч.1 ст.75 КПК України, а також дотримуючись вимог ч.6 ст.9, ст.28 КПК України, з метою недопущення будь-яких сумнівів у сторін цього судового провадження чи будь-якого стороннього спостерігача в неупередженості головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а також в об`єктивності рішень колегії суддів за їх участі, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність задоволення вищезазначеної заяви колегії суддів про самовідвід.

Керуючись ст.ст. 75 ч.1 п.4, 80, 81 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву колегії суддіву складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про самовідвід - задовольнити.

Матеріали судового провадження (апеляційне провадження № 11-кп/818/1950/24, справа № 644/10363/16-к) - передати керівнику апарату Харківського апеляційного суду для повторного автоматизованого розподілу справи тавизначення нового складу колегії суддів в порядку, передбаченому ст.35 КПК України.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді