Справа № 466/1913/24
Провадження № 1-кс/466/3039/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2024 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту з майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000810 від 20.11.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України

в с т а н о в и в:

15.10.2024 року адвокат ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова з клопотанням в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту з майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000810 від 20.11.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 18.03.2024р. у справі №466/2571/24 у кримінальному провадженні №0000810 від 20.11.2024р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України на вилучений 14.03.2024 року в період часу 07:54 год до 09:05 год в ході проведення обшуку: ноутбук марки «Apple», моделі «MacBook Pro», сірого кольору, серійний номер НОМЕР_1 та зарядний пристрій до даного ноутбуку, який належить ОСОБА_4 .

Свої вимоги мотивує тим, що 14 березня 2024 року в період часу з 07:54год до 09:05год дізнавачем сектору дізнання Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 було проведено обшук на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Львова №466/2571/24 від 07.03.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 .

В ході проведення обшуку було вилучено наступне: ноутбук марки «Apple», моделі «MacBook Pro», сірого кольору, серійний номер НОМЕР_1 та зарядний пристрій до даного ноутбуку, які поміщено у спец. пакет «Національна поліція України» PSP 3366403.

18 березня 2024 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова по справі №466/2571/24, накладено арешт на вилучені в ході обшуку речі, що мав місце 14.03.2024 року в період часу з 07:54 год. до 09:05 год. за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ноутбук марки «Apple», моделі «MacBook Pro», сірого кольору, серійний номер НОМЕР_1 та зарядний пристрій до даного ноутбуку, які поміщено у спец. пакет «Національна поліція України» PSP 3366403.

Зазначає, що ОСОБА_4 та арештоване майно не мають жодного відношення до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Заявник перебуває в статусі свідка у вказаному кримінальному провадженні.

Отже, дізнавачем взагалі не обґрунтовано необхідності накладення арешту на майно, не враховано, що таке майно не має жодного відношення до кримінального провадження №0000810 від 20.11.2024р., не відповідає критеріям визначення речових доказів, а твердження останнього про те, шо дане майно могло зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, не підтверджене доказами.

З огляду на зазначене, вважає, що потреби даного кримінального провадження не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна та порушує справедливий баланс між інтересами володільця та власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження. Відтак вважає, що на даний час відпала будь-яка потреба у накладенні арешту на вказане майно.

В судове засідання заявник не з`явився, надіслав заяву про розгляд клопотання без його участі, доводи, викладені ним підтримує та просить клопотання задовольнити.

Слідчий чи дізнавач ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до ст. 107 ч. 4 КПК України - у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання про скасування арешту вважаю, що таке підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 18.03.2024 року по справі №466/2571/24, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000810 від 20.11.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, накладено арешт на вилучені в ході обшуку речі, що мав місце 14.03.2024 року в період часу з 07:54 год. до 09:05 год. за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ноутбук марки «Apple», моделі «MacBook Pro», сірого кольору, серійний номер НОМЕР_1 та зарядний пристрій до даного ноутбуку, які поміщено у спец. пакет «Національна поліція України» PSP 3366403.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

У відповідності до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, в судовому засіданні встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000810 від 20.11.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України триває, на час розгляду клопотання жодна особа не набула статусу підозрюваного в рамках зазначеного кримінального провадження.

Крім цього, власник майна ОСОБА_4 перебуває в статусі свідка у вказаному кримінальному провадженні.

При розгляді клопотання слідчий суддя враховує, що за загальним правилом, визначеним у ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі і арешт майна, допускається тільки у разі коли потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора та одночасно з цим може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Водночас, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини продовження заходів забезпечення кримінального провадження як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. Відтак, зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі і щодо позбавлення або обмеження права власності.

Відповідно до норм ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 додаткового (першого) протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична, або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом, або загальними принципами міжнародного права. У даній справі суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для подальшого утримання слідчим майна заявника, що тягне за собою необхідність повернення цього майна його власнику.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

У рішеннях по справам «Фокм, Кемпбел і Гарлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» судом вказано на те, що доцільність та вмотивованість застосування заходів забезпечення кримінального провадження передбачає існування фактів, або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин; такі факти не можуть спиратися на голе припущення, і повинні бути чимось більшим, ніж нечітка здогадка або непідтверджена підозра.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що подальше застосування арешту майна заявника може спричинити неправомірне втручання держави в мирне володіння майном, що буде порушенням ст.1 першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що є неприпустимим, тому дане клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 170, 174 КПК України слідчий суддя

постановив:

клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 18.03.2024 року по справі №466/2571/24 у кримінальному провадженні №0000810 від 20.11.2024р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України на вилучений 14.03.2024 року в період часу 07:54год до 09:05год в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ноутбук марки «Apple», моделі «MacBook Pro», сірого кольору, серійний номер НОМЕР_1 та зарядний пристрій до даного ноутбуку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1