Провадження № 1-кп/947/277/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2024 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальні провадження №0000831 від 02.06.2020 року, № 0000519 від 21.02.2020 року та №0000860 від 27.02.2020 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кодима, Одеської області, українця, громадянина України, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-19.10.2011 року Київським районним судом м.Одеси за ч.3 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі, звільнений 16.06.2016 року по закінченню строку покарання;

-05.12.2017 року Київським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.395 КК України до арешту, звільнений від відбування покарання на підставі ЗУ «Про амністію»,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувальних актів у кримінальних провадженнях №0000831 від 02.06.2020 року, № 0000519 від 21.02.2020 року та №0000860 від 27.02.2020 обвинувачується в тому, що 21.02.2020 року о 12 годині 30 хвилин, разом з ОСОБА_7 з ОСОБА_8 , (засудженим 14.10.2022 року Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185 КК України), знаходилися по АДРЕСА_3 , поблизу входу до парку імені Горького, де помітили припаркований автомобіль марки «BMW 535», білого кольору із д.н.з. НОМЕР_1 , із відчиненим лівим переднім вікном, який належить ОСОБА_9 Вступивши в злочинну змову, маючи єдиний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, останні підійшли до зазначеного автомобіля.

Надалі, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , заздалегідь розподіливши між собою ролі, відповідно до яких, ОСОБА_7 знаходився поблизу зазначеного автомобіля та спостерігав за навколишнім оточенням. В цей час, ОСОБА_8 , переконавшись, що його дії залишаються непомітними для сторонніх осіб просунувши свій корпус тулуба через переднє ліве вікно, проник до салону автомобіля марки «BMW 535», де власноруч із бардачка дістав жіночий гаманець чорного кольору, торгової марки «GUESS», вартістю 787 гривень 50 копійок, який сховав до зовнішньої кишені, надягненої на ньому куртки та дістав з панелі управління автомобілю зарядний автомобільний пристрій, чорного кольору, марки «Lenyes», з кабелем чорного кольору, вартістю 142 грн., який сховав до кишені одягнених на ньому штанів.

У подальшому, через короткий проміжок часу ОСОБА_7 діючи протиправно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, підійшов до вище вказаного автомобіля, переконавшись, що його дії залишаються непомітними для сторонніх осіб, аналогічним способом проник до його салону автомобіля.

Після чого, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 разом з викраденим майном, з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдали потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 929 гривні 50 копійок.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

26.02.2020 року о 10:41 годин ОСОБА_7 , разом ОСОБА_8 , (засудженим 14.10.2022 року Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185 КК України), перебували по АДРЕСА_4 , де діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою, переслідуючи ціль особистого збагачення, підшукали чуже майно, яким можливо таємно заволодіти.

Помітивши біля будинку АДРЕСА_4 припаркований автомобіль «ІЖ» марки «Москвич-21215 Комбі», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вирішили таємно заволодіти акумуляторною батареєю, яка знаходилась в автомобілі для її подальшого перепродажу.

Приступивши до реалізації свого злочинного умислу переконавшись, що їхні дії непомітні для інших громадян та потерпілого, ОСОБА_8 , підійшов до вказаного автомобіля відчинив двері водія натиснув на гачок відкриття капоту, після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підійшли до капоту вказаного автомобіля та з застосуванням фізичної сили ОСОБА_8 , натиснувши на капот, відчинив його та виявив стартерну акумуляторну батарею моделі «Starta 78 K», яку в подальшому за допомогою заздалегідь пристосованого приладдя у вигляді накидного ключа від`єднав та дістав з моторного відсіку автомобіля, після чого помістив викрадене майно до пакету який тримав ОСОБА_7 .

Довівши реалізацію свого злочинного умислу до кінця ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , зникли з місця здійснення крадіжки разом із зазначеним майном розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду в сумі 1700 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

02.06.2020 року близько 16.00 годин ОСОБА_7 , прибув до магазину ПП «ТАВРІЯ ПЛЮС», розташованому за адресою: АДРЕСА_5 , де визначив об`єктом свого злочинного посягання товар, що знаходився в торговельні залі вказаного магазину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , діючи умисно з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, перебуваючи в торгівельні залі магазину ПП «ТАВРІЯ ПЛЮС», шляхом вільного доступу, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з полиці стелажу магазину товар, що належить магазину ПП «ТАВРІЯ ПЛЮС», а саме: джинсові штани сірого кольору OFISahdOFISSemiBatalFit, вартістю 298 гривень.

Після чого, з метою утримання викраденого майна, ОСОБА_7 , прослідував до касової зони, яку пройшов не розрахувавшись при цьому за викрадений товар.

Однак, довести свій умисел до кінця та розпорядитись викраденим майном на свій власний розсуд ОСОБА_7 , не зміг з причин, які не залежали від його волі, так як був затриманий на виході із магазину ПП «ТАВРІЯ ПЛЮС», охоронцем, яким в подальшому було викликано працівників поліції.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні звернувся з клопотанням про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із декриміналізацією діяння, оскільки сума викраденого майна за епізодами крадіжки: від 21.02.2020 року складає 929 гривень 50 коп., від 26.02.2020 року сума викраденого майна складає 1700 гривень, від 02.06.2020 року сума викраденого майна складає 298 гривень.

Прокурори не заперечували проти закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з декриміналізацією діянь, вчинення яких йому інкримінується.

Потерпілі надали суду заяви про відсутність претензій до обвинуваченого ОСОБА_7 та розгляд кримінального провадження у їх відсутність.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши клопотання обвинуваченої та думку прокурора, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

9 серпня 2024 року набрав чинності Закон України « Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу ІV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до п.п. 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Отже, після набрання чинності Закону України № 3886-ІХ, дрібним викраденням чужого майна вважається, зокрема, крадіжка, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Вказане положення цілком узгоджується із вимогами ст.58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

З огляду на наведене суд вважає необхідним застосувати у даній справі зворотну дію у часі Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18.07.2024 року № 3886-ІХ, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що на момент розгляду судом кримінального провадження відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, оскільки Законом України №3886-ХІ від 18 липня 2024 року внесено зміни до ст.51 КУпАП та збільшено розмір вартості майна, який впливає на розмежування адміністративного правопорушення та кримінального правопорушення та кваліфікацію дій особи.

Так, в обвинувальному акті зазначено, що протиправними діями ОСОБА_7 сума викраденого майна за епізодами крадіжки: від 21.02.2020 року складає 929 гривень 50 коп., від 26.02.2020 року сума викраденого майна складає 1700 гривень, від 02.06.2020 року сума викраденого майна складає 298 гривень, що не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів громадян на час вчинення кримінального правопорушення, а саме: не перевищує 2102 гривень, що виключає кримінальну відповідальність за ці діяння.

Положення п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України передбачають, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з вимогами ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 року у справі № 278/1566/21, згідно з якими «Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст.51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП.

Крім того, враховуючи, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 підлягає закриттю, при цьому ініціатором проведення судових експертиз у цьому кримінальному провадженні був орган досудового розслідування, а сторона захисту не залучала жодних експертів, тому відповідно до приписів ч. 2 ст.122, ст. 124 КПК України витрати на проведення судової-товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 0000519 від 21.02.2020 року у розмірі 628 гривень 04 копійки необхідно віднести за рахунок держави.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор» підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 369-372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Клопотання захисника ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із декриміналізацією діяння - задовольнити.

Кримінальні провадження, внесене до ЄРДР за №0000831 від 02.06.2020 року, № 0000519 від 21.02.2020 року та №0000860 від 27.02.2020 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України , закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор» - скасувати та негайно звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти в залі судового засідання.

Речові докази: цифровий диск з відеозаписами з камер зовнішнього відеоспостереження АДРЕСА_4 зберігати у матеріалах криінального провадження.

Процесуальні витрати на залучення експертів за проведення судової-товарознавчої експертизиу кримінальному провадженні № 0000519 від 21.02.2020 року у розмірі 628 гривень 04 копійки віднести за рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1