Номер провадження: 11-кп/813/66/23
Справа № 523/7238/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про повторне дослідження доказів

12.04.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурорів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_7 про повторне дослідження доказів у кримінальному провадженні №0000196 від 14.01.2017 року, щодо:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Корсунці Лиманського району Одеської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-26.01.2016 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.186 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання, з випробуванням, з іспитовим строком на 3 (три) роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,

встановив:

Оскарженим вироком суду ОСОБА_11 визнано невинуватим та виправдано за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, у зв`язку із недоведеністю вчинення вказаного злочину.

Вироком суду вирішено долю речового доказу в кримінальному провадженні.

Згідно з оскарженим вироком ОСОБА_11 виправдано за обвинуваченням у вчинені злочину, скоєного за наступних обставин.

Органом досудового розслідування ОСОБА_11 обвинувачується в тому, що 14.01.2017 року, близько 13:10 год., він, перебуваючи в АДРЕСА_2 , побачив раніше незнайомого йому неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , майно якого визначив предметом злочинного посягання. Діючи з корисливих мотивів та умислом на заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я останньої особи, ОСОБА_11 підійшов до потерпілого та, погрожуючи застосуванням продемонстрованого тому наявного при ньому ножа, відібрав у ОСОБА_12 мобільний телефон марки «Meizu», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , вартістю 3996 грн., під`єднаний до сім-карти № НОМЕР_3 , яким розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, стороною обвинувачення ОСОБА_11 обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров?я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Не погоджуючись із вироком суду, прокурор Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість вироку, просить виправдувальний вирок стосовно ОСОБА_11 скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_11 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до зазначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 26.01.2016 року, та остаточно призначити йому покарання у виді позбавленні волі строком на 6 (шість) років та вирішити долю речових доказів в кримінальному провадженні відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Крім того, прокурор просить повторно дослідити докази, а саме: протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_9 від 26.01.2017 року; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_13 від 26.01.2017 року; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_14 від 10.04.2017 року; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_15 від 26.01.2017 року; інформацію про з`єднання сім-картки № НОМЕР_4 ; покази свідків: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 .

В апеляційній скарзі прокурор стверджує про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та невірну оцінку судом доказів, наданим стороною обвинувачення. Прокурор стверджує, що органом досудового розслідування здобуто достатньо доказів, які підтверджують вчинення ОСОБА_11 інкримінованого йому злочину, а місцевий суд безпідставно визнав їх недопустимими.

Іншими особами, які мають право на апеляційне оскарження, вирок суду першої інстанції в даному кримінальному провадженні не оскаржений.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 підтримав клопотання про повторне дослідження доказів, уточнивши свої вимоги, просив повторно дослідити наступні докази: протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_9 від 26.01.2017 року; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_13 від 26.01.2017 року; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_14 від 10.04.2017 року та протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_15 від 26.01.2017 року; а також просить повторно допитати потерпілого ОСОБА_9 .

В іншій частині клопотання, а саме щодо повторного дослідження інформації про з`єднання сім-картки мобільного телефону № НОМЕР_4 ; журналів судових засідань із показами свідків: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , прокурор відмовився.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала клопотання прокурора ОСОБА_7 про повторне дослідження доказів; потерпілого та його законного представника, які підтримали думку прокурорів; обвинуваченого та захисника, які заперечували проти задоволення клопотання прокурора; вивчивши матеріали кримінального провадження; обговоривши доводи клопотання прокурора про повторне дослідження доказів; колегія суддів дійшла висновків про таке.

Відповідно до вимог ст.2 КПК України (далі - КПК) основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 6 ст. 22 КПК, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.3 ст. 404 КПК, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Сторона обвинувачення в апеляційній скарзі стверджує, що місцевим судом безпідставно визнано непустими ряд доказів, які на думку прокурора підтверджують вину ОСОБА_11 у вчинені інкримінованого йому злочину.

Так, прокурор вказує, що судом першої інстанції безпідставно визнано недопустимим доказом протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_9 від 26.01.2017 року, а також не взято до уваги показання потерпілого надані ним в судовому засіданні місцевого суду.

Прокурор стверджує, що висновки суду першої інстанції про те, що фактичне впізнання потерпілим відбулось спочатку через щілину прочинених дверей, коли ОСОБА_11 був продемонстрований ОСОБА_9 одноособово, а потім за фотознімками, та пред`явлені фотознімки ніби мали різкі відмінності між собою, що суттєво вплинули на сприйняття зображення, на думку прокурора, не відповідають дійсності.

Також прокурор вказує, що місцевий суд з незрозумілих причин, безпідставно поставив під сумнів показання потерпілого ОСОБА_9 , який під час допиту в судовому засіданні в суді першої інстанції детально описав нападника, прикмети його зовнішності, послідовність протиправних дій відносно нього, а також його відчуття пережиті в момент нападу.

Крім того, прокурор послався на необґрунтоване визнання місцевим судом недопустимими доказами протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_13 від 26.01.2017 року, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_14 від 10.04.2017 року, а також протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_15 від 26.01.2017 року, з посиланням суду на те, що свідки в судовому засіданні показали про сумнів в правильності результату проведеної слідчої дії, а також ніби в протоколі відсутні дані про опитування слідчим свідків про зовнішній вид та прикмети особи, яку належить впізнати, до початку безпосереднього впізнання.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_7 наполягав на тому, що місцевий суд надав невірну оцінку вищевказаним доказам, оскільки при пред`явленні особи ( ОСОБА_11 ) для впізнання за фотознімками вказаним свідкам, слідчим були дотримані вимоги ст.228 КПК України, та перед проведенням впізнання слідчий спочатку вияснив у свідків за якими ознаками вони можуть впізнати особу, яка продала телефон, а вже потім проводилось впізнання.

Прокурор зазначає, що вищевказані висновки суду є необґрунтованими, оскільки докази у кримінальному провадженні є належними та допустимими, та доводять винуватість ОСОБА_11 у скоєнні злочину.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора, повторно дослідити зазначені прокурором ОСОБА_7 письмові докази у судовому засіданні апеляційного суду та допитати потерпілого ОСОБА_9 .

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Задовольнити клопотання прокурора ОСОБА_7 про повторне дослідження доказів.

Повторно дослідити докази у кримінальному провадженні №0000196 від 14.01.2017 року, а саме:

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_9 від 26.01.2017 року;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_13 від 26.01.2017 року;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_14 від 10.04.2017 року;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_15 від 26.01.2017 року.

Допитати під час апеляційного розгляду потерпілого ОСОБА_9 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4