Справа № 405/6059/24
провадження № 1-кс/405/3070/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2024 м. Кропивницький

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кременчук, Полтавської області, громадянину України, який зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч. 2 ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про які внесені 31.08.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань№ 0001276, -

ВСТАНОВИВ:

25.10.2024 до Ленінського районного суду м. Кіровограда від слідчого СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 надійшло клопотання, у якому слідчий просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч. 2 ст. 115 КК України.

Також слідчий вказує про продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість їх запобігання в разі застосування менш суворого запобіжного заходу.

Окрім цього, слідчим зазначено і те, що у кримінальному провадженні необхідно виконати такі дії:

- отримати висновок судово-психологічної експертизи по наявним відеозаписам допиту підозрюваного ОСОБА_4 ;

- отримати висновок судової автотоварознавчої експертизи по автомобілю ОСОБА_7 ;

- встановити та допитати можливих свідків та очевидців вчиненого кримінального правопорушення, з метою встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення;

- виконати інші слідчі (процесуальні) дії, у проведенні яких виникне необхідність;

- після проведення судових експертиз, повідомити про нову підозру ОСОБА_4 ;

- виконати вимоги ст. 290 КПК України, тобто надати доступ до матеріалів досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_4 та його захисникам, а також потерпілим;

- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 строком на 60 днів та просив його задовольнити із викладених у ньому підстав.

Захисник ОСОБА_5 заперечив відносно задоволення клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , мотивуючи це тим, що клопотання слідчого ґрунтується лише на тяжкості можливого покарання, яке загрожує його підзахисному, однак, сама по собі тяжкість можливого покарання не може виправдовувати тривалого перебування його підзахисного під вартою; сторона обвинувачення взагалі не розглядає можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу; ризики, на які посилаються слідчий та прокурор, а саме: переховування від слідства та суду, вплив на свідків, не мотивовані, та не доведено достатність підстав для встановлення їх існування; крім цього, досудове слідство триває більше 5-ти років і за цей час його підзахисний уже міг вплинути на можливих свідків; його підзахисний раніше не судимий, тому підстав вважати, що ОСОБА_4 може вчинити нове правопорушення та існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є недоведеним; також захисник вважає, що підозра про яку повідомлено його підзахисному, є необґрунтованою, оскільки, на його думку, відсутні докази, які б свідчили про можливу причетність ОСОБА_4 до злочину, який ставиться йому в провину; слідчі дії, які слідчий планує провести або завершити, могли б вже бути давно проведеними або завершеними. За наведених обставин захисник просить відмовити у продовженні цього запобіжного заходу або застосувати менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із цілодобовою забороною покидати житло.

Підозрюваний підтримав позицію захисника.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 та матеріали, якими воно обґрунтовується, заслухавши доводи прокурора, заперечення захисника, з якими погодився і підозрюваний, дійшов до таких висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими СУ ГНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 31.08.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001276, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч. 2 ст. 115 КК України.

12.07.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

Постановами слідчого строк досудового розслідування у кримінальному провадженні неодноразово зупинявся у зв`язку із оголошенням підозрюваного ОСОБА_4 в розшук та проведення слідчих дій, які спрямовані на встановлення місця знаходження підозрюваного.

Ухвалою слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.07.2024 застосовано до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 20.09.2024. Вказаною ухвалою встановлено обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри та існування ризиків, які встановлені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Відомостей про оскарження цієї ухвали в апеляційному порядку сторонами не надано.

Постановою в.о. керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_8 від 14.08.2024 визнано неефективним проведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні слідчими СВ ВП №1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області та доручено проведення подальшого досудового розслідування слідчим СУ ГУНП в Кіровоградській області.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 був продовжений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.09.2024, а саме до 03.11.2024, цією ухвалою також встановлено продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31.10.2024 продовжено строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні до 07.01.2025.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження на стадії вирішення питання про застосування/продовження запобіжного заходу не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив про причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, в якому він підозрюється, а пред`явлена підозра, є вірогідною та достатньою для застосування/продовження щодо нього запобіжного заходу.

Слідчим суддею звертається увага на те, що ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується/продовжується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто, в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

В ході розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що раніше встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, запобігти яким, в разі не продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, або при застосуванні іншого запобіжного заходу, неможливо, оскільки обставини, за яких були встановлені ці ризики, на теперішній час не змінились.

Слідчий суддя також вважає, що прокурором та слідчим обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачений п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься категорії особливо тяжких, оскільки за його вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, а тому ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку може бути визнаним як менш небезпечним, ніж покарання та процедура його відбування. Такий висновок слідчого судді узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Окрім цього, підозрюваний два роки перебував у розшуку та переховувався від органу досудового розслідування, що об`єктивно підвищує обґрунтованість підстав вважати щодо можливості вчинення підозрюваним таких дій.

Слушними є твердження прокурора та слідчого про зазначений ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно прямо чи через третіх осіб впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, що зможе призвести до зміни їх показань або відмови від давання показань.

Враховуючи, що досудове розслідування наразі триває, ОСОБА_4 може впливати на потерпілих та свідків шляхом застосування підкупу, шантажу та погроз, тим саме матиме можливість перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом впливу на них.

Є безпідставними доводи захисника щодо того, що його підзахисний протягом 5 років не впливав на свідків, оскільки, до моменту вручення сторони захисту клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, анкетні дані свідків та потерпілих були невідомі, а після вручення цього клопотання, їхні анкетні дані відкриті стороні захисту. Більше того, як вже зазначалось, застосування запобіжного заходу має собою також і превентивну дію, тобто запобігання можливій негативні поведінці, в даному випадку це можливий вплив на свідків.

Також є реальним ризик, який передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, продовжити вчинення цього кримінального правопорушення, або вчинити новий, на що вказує те, що кримінальне правопорушення, яке ставиться в провину ОСОБА_4 вчинене із корисливих мотивів та спричинив загибель людини, що безумно свідчить про обґрунтованість підстав щодо підвищеної можливості вчинення підозрюваним таких дій. Відсутність у ОСОБА_4 судимостей звісно зменшує наявність підстав для встановлення цього ризику, але повне виключення цього ризику може мати певні негативні наслідки, як і в цьому кримінальному провадженні так і в цілому.

Наявність ризику, який передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчим та прокурором не доведено.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголошено на тому, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості підозри та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 років, раніше не судимий, а тому, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що сторонами кримінального провадження не надані докази, які б свідчили про достатність застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним вище ризикам, суд дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , оскільки обмеження його права на свободу в даному випадку є виправданим та необхідним через неможливість в жодний інший спосіб забезпечити його належну процесуальну поведінку під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, а тому, виправдовують потребу в необхідності продовження строку тримання під вартою на 60 днів, в межах строку досудового розслідування.

Як встановлено, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків та потерпілих, вчинення іншого кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 особливо тяжкого кримінального правопорушення, слідчий суддя не визначає розмір застави.

Вище викладене у сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання слідчого та наявність передбачених законом підстав для його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 40, 131, 132, 176-178, 182-184, 194, 196 - 197, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто з 31.10.2024 по 29.12.2024 включно, в межах строку досудового розслідування.

Вручити копію цієї ухвали прокурору, підозрюваному, захиснику негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_9