справа № 439/2304/24
провадження № 1-кс/439/390/24
У Х В А Л А

14 листопада 2024 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання заяву про самовідвід головуючої судді ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000105 від 08 липня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України,

в с т а н о в и в :

31 жовтня 2024 року до Бродівського районного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000297 (виділеному, згідно із постановою прокурора від 26 вересня 2024 року (а.с. 26 - 32) з кримінального провадження № 0000050) за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365-2, ч. 2 ст. 358 та ч. 3 ст. 358 КК України.

12 листопада 2024 року суддею Бродівського районного суду Львівської області ОСОБА_3 подано заяву про самовідвід. Заява мотивована тим, що вона як слідчий суддя приймала процесуальні рішення у вищевказаному кримінальному провадженні. Тому із огляду частину 1 статті 76 КПК України заявляє самовідвід.

Начальник Бродівського відділу Золочівської окружної прокуратури ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, подав заяву розгляд заяви про відвід за його відсутності, заявлений відвід підтримав, просить його задовольнити.

Суддя Бродівського районного суду Львівської області ОСОБА_3 подала заяву, у якій просить суд заяву про самовідвід розглядати у її відсутності та підтримує її.

Виходячи зі змісту вимог частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

За нормативними правилами частини 1 статті 75 КПК України, передбачено вичерпний перелік обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного у кримінальному провадженні.

Нормою частини 1 статті 76 КПК України передбачено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Уставленою практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта», найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Отже, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Застосовуючи об`єктивний критерій, необхідно з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Під час розгляду заяви судді Бродівського районного суду Львівської області ОСОБА_3 про самовідвід, суд не визнає, що існують достатні підстави вважати щодо наявності проявів особистої упередженості з боку судді, яка розглядає кримінальне провадження.

Водночас наявна пряма вимога норми частини 1 статті 76 КПК України прямо виключає можливість участі судді Бродівського районного суду Львівської області ОСОБА_3 як головуючого-судді під час розгляду вищевказаного кримінального провадження. Позаяк остання брала участь у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування як слідчий суддя.

Тому, з метою уникнення сумнівів зі сторони стороннього спостерігача стосовно неупередженості та безсторонності судді, із метою дотримання вимог Кримінального процесуального закону України, а також за для зміцнення довіри до авторитету судової влади, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання про самовідвід судді.

Керуючись статтями 75, 81 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Заяву судді Бродівського районного суду Львівської області ОСОБА_3 про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Бродівського районного суду Львівської області ОСОБА_3 від участі у розгляді кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000297 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365-2, ч. 2 ст. 358 та ч. 3 ст. 358 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000297 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365-2, ч. 2 ст. 358 та ч. 3 ст. 358 КК України передати на розгляд іншому складу суду, визначеному в порядку частини 3 статті 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1