УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна - громадянина ОСОБА_3 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судововому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_5 , подану в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у місті Києві, яка полягає у неповерненні вилученого майна, -

в с т а н о в и в:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла вказана скарга.

Подана скарга обґрунтована тим, що в провадженні СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києва здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001197 від 30 квітня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08 травня 2024 року (справа № 760/10255/24, провадження № 1-кс/760/4763/24) було накладено арешт з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування на вилучений 29 квітня 2024 року під час проведення огляду місця ДТП автомобіль марки «Mercedes-Benz GLS 450», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , на час проведення експертизи.

Автор клопотання вказує, що арешт на автомобіль був накладений тимчасово лише на час проведення однієї експертизи.

Так, відповідно до відомостей з листа слідчого ОСОБА_6 від 03 травня 2024 року № 1412/125/55-2024 адресованого директору Київського НДЕКЦ України, постановою від 02 травня 2024 року призначено проведення автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу марки «Mercedes-Benz GLS 450», р.н. НОМЕР_1 .

16 травня 2024 року слідчим засобами телефонного зв`язку було повідомлено ОСОБА_3 про отримання готового тексту експертизи, яка була фактично проведена з 14 по 16 травня 2024 року.

Автор клопотання зазначає, що оскільки станом на 16 травня 2024 року, було завершено проведення експертизи, то з моменту отримання слідчим відповідного висновку експерта ухвала про накладення арешту припинила свою дію, і автомобіль підлягає негайному приверненню його власнику на відповідальне зберігання.

Крім того, вважає, що на цьому етапі досудового розслідування, підстави для арешту автомобіля, на сьогоднішній день відсутні, оскільки навіть із урахуванням того, що вказаний автомобіль являється речовим доказом у кримінальному провадженні, відповідно до 100 КПК України, ОСОБА_3 має достатньо можливостей для фактичного зберігання автомобіля, як його власник, забезпечуючи за ним належний догляд та недопущення його пошкодження, знищення, втрати чи відчуження, до фактичного завершення досудового розслідування та судового розгляду у цьому кримінальному провадженні.

17 травня 2024 року адвокатом ОСОБА_5 було направлено поштою клопотання до слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києва ОСОБА_6 про повернення автомобіля на відповідальне зберігання власнику, яке отримано уповноваженою особою органу досудового розслідування 20 травня 2024 року, поряд з цим жодних дій не було вчинено, а також не повідомлено про результати розгляду клопотання.

У зв`язку з чим представник власника майна у скарзі просить зобов`язати слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києва ОСОБА_6 або будь-якого іншого уповноваженого слідчого в кримінальному провадженні № 0001197 від 30 квітня 2024 року повернути ОСОБА_3 на зберігання, вилучений у нього автомобіль.

В судовому засіданні представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 та власник майна ОСОБА_3 підтримали подану скаргу та просили її задовольнити.

Слідчий СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києва ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, подала до суду в якій просить долучити до матеріалів справи копію постанови про часткове задоволення клопотання від 11 червня 2024 року та копію супровідного листи, на підтвердження призначення постановою слідчого від 11 червня 2024 року судової транспортно-трасологічної експертизи. Також зазначила, що автомобіль є обов`язковим об`єктом для проведення експертизи.

Згідно частини 4 статті 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали скарги та надані документи, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 статті 303 КПК України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Так, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Згідно до частини 7 статті 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко-чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до частини 2 статті 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до статті 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Із дослідженого в судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києва здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001197 від 30 квітня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08 травня 2024 року (справа № 760/10255/24, провадження № 1-кс/760/4763/24) було накладено арешт з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування на вилучений 29 квітня 2024 року під час проведення огляду місця ДТП автомобіль марки «Mercedes-Benz GLS 450», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , на час проведення експертизи.

Представник володільця мана в скарзі зазначив, що 16 травня 2024 року слідчим засобами поштового зв`язку було повідомлено ОСОБА_3 про отримання готового тексту експертизи, яка була фактично проведена з 14 по 16 травня 2024 року

Відповідно до частини 1 статті 22 КПК України Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Частиною 6 статті 22 КПК України визначено, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно частини 1 статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 3 статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

В судовому засідання, представником володільця майна не було надано доказів, а також не долучено до матеріалів скарги, на підтвердження проведення експертизи.

Поряд з цим, відповідно до долучених слідчим документів в кримінальному провадженні № 0001197 від 30 квітня 2024 року постановою від 11 червня 2024 року призначено судову транспортно-трасологічну експертизу обов`язковим об`єктом для проведення якої є автомобіль марки «Mercedes-Benz GLS 450», р.н. НОМЕР_1 .

Крім того, відповідно до постанови слідчого від 11 червня 2024 року про часткове задоволення клопотання, рішення про повернення автомобіль на відповідальне зберігання ОСОБА_3 буде вирішуватись після отримання висновку експерта.

Враховуючи вказані обставини та аналізуючи правові підстави для утримання вилученого майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що в діях слідчих відсутня бездіяльність, передбачена пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК України та потреби досудового розслідування, на даний час, виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи володільців майна.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що скарга адвоката ОСОБА_5 , подана в інтересах ОСОБА_3 , не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 169, 236, 303-307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1