Провадження №1-кс/201/3533/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 15.11.2022 за №0001632 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

УСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 15.11.2022 за № 0001632 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у якій представник заявника просить суд: скасувати арешт повністю на всі віртуальні активи, які знаходяться на обліковому записі крипто валютній біржі «Binance» USER ID № 18973027, USER ID NUMBER FU645652.

В обґрунтування скарги посилається на те, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 травня 2023 року по справі № 201/5127/23 (провадження № 1-кс/201/1857/2023) накладено арешт на всі віртуальні активи, які знаходяться на обліковому записі крипто валютній біржі «Binance» USER ID № 18973027, USER ID НОМЕР_1 , які є власністю ОСОБА_5 . Клопотання розглянуто без участі ОСОБА_5 , як власника майна на яке накладено арешт. Із ухвали слідчого судді про накладення арешту стало відомо, слідчим СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0001632 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Вважають, що в подальшому відпала потреба в накладенні арешту на майно ОСОБА_5 та він має бути скасований повністю оскільки відомості до ЄРДР внесені 15.11.2022 року та за один рік та майже дев`ять місяців досудового розслідування не зроблено жодних процесуальних дій, жодній особі не повідомлено про підозру. ОСОБА_5 допитувався лише один раз, надавши слідчому детальні пояснення стосовно його відносин з ОСОБА_7 , за наслідками яких слідчим зроблено висновок про відсутність в його діях складу злочину передбаченого ч. 2 ст.190 КК України, оскільки станом на час звернення з клопотанням ОСОБА_5 не було повідомлено про підозру. Крім того, представник вказує, що ОСОБА_5 вважає, що наразі відпала потреба в накладені арешту на віртуальні активи, які знаходяться на обліковому записі крипто валютній біржі «Binance» USER ID № 18973027, USER ID NUMBER FU645652, оскільки в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, отже зазначені віртуальні активи не є речовим доказом, оскільки не відповідають критеріям зазначеним у ст. 98 КПК. Враховуючи, що заходи забезпечення кримінального провадження носять тимчасовий характер, зокрема, арешт майна, а також ту обставину, що в рамках кримінального провадження №0001632 всі слідчі дії проведені та у слідства було достатньо часу для того, щоб встановити всі істотні обставини кримінального правопорушення та у разі встановлення складу кримінального правопорушення повідомити про підозру винній особі. Враховуючи, що ОСОБА_5 є добросовісним набувачем вказаного майна, а також враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для власника, з урахуванням справедливої рівноваги між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи, представник вважає, що клопотання має бути задоволенню, оскільки у заявника є всі підстави стверджувати, що на теперішній час відпала потреба в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на віртуальні активи, які знаходяться на обліковому записі крипто валютній біржі «Binance» USER ID № 18973027, USER ID NUMBER FU645652, а зазначений захід забезпечення кримінального провадження призводить до надмірного порушення права ОСОБА_5 на власний розсуд користуватися та розпоряджатися своїм майном, а тому, арешт має бути скасований. Представник заявника у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, відповідно до якої просив розглянути клопотання про скасування арешту без його участі, зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі, просив задовольнити.

Представник СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Слідчий суддя, перевіривши клопотання представника заявника та додані до нього документи, приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Встановлено, що 15.11.2022 слідчим відділом відділення поліції №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області внесено відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001632 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Постановою слідчого СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 15.11.2022 за № 0001632 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, віртуальні активи, які знаходяться на обліковому записі крипто валютній біржі «Binance» USER ID № 18973027, USER ID NUMBER FU645652 визнано речовими доказами.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 травня 2023 року накладено арешт на віртуальні активи, які знаходяться на обліковому записі крипто валютній біржі «Binance» USER ID № 18973027, USER ID NUMBER FU645652.

Згідно ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Як передбачено ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

З ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 травня 2023 року вбачається, що арешт у кримінальному провадженні №0001632, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 15.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, було накладено з метою забезпечення збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, запобігання можливості його приховування та зникнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 214 КПК України визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а така процесуальна заборона як арешт майна застосовується до вичерпного кола суб`єктів указаного у ст. 170 КПК України.

Відповідно до цієї норми така заборона стосується підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру. Крім того, арешт може бути накладено за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Пунктом 13 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013р. № 223-559/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» встановлено, що розгляд питання щодо скасування заходів забезпечення кримінального провадження здійснюється у порядку, передбаченому статтями 147, 158, 174 КПК. Слідчий суддя скасовує ці заходи забезпечення лише у випадках: визнання доводів особи, яка не була присутня при прийнятті рішення про накладення грошового стягнення, щодо безпідставності застосування такого заходу обґрунтованими. Рішення за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення оскарженню не підлягає; надходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи: 1) не були присутні при розгляді питання про арешт майна; 2) доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; 3) доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п. 2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року при накладенні арешту на майно слід перевіряти наявність - належних підстав для арешту майна; - доказів, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; - встановлення розміру шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірність обмеження права власності; - відповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК; - чи накладається арешт на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

Відповідно до численних рішень Європейського суду з прав людини, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду. Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку - власника майна, разом з тим сторона обвинувачення у випадку не згоди з даним клопотанням зобов`язана належним чином її теж обґрунтувати. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді і представлені. При цьому, жоден учасник не був позбавлений можливості надати їх безпосередньо в судовому засіданні.

Викладені обставини свідчать, про те, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в даному кримінальному провадженні, в межах якого було накладено арешт, на скасуванні якого наполягає представник заявника, даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявником належним йому майном, а також тривале обмеження власника майна у його правах щодо розпорядження власним майном та відсутність заперечень сторони обвинувачення щодо скасування арешту на майно, накладеного у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 15.11.2022 за №0001632 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тому, слідчий суддя приходить до висновку, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, у зв`язку з чим вважає доцільним скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 170 - 174 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 15.11.2022 за №0001632 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 травня 2023 року у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 15.11.2022 за №0001632 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, по справі №201/5127/23 (провадження № 1-кс/201/1857/2023), на всі віртуальні активи, які знаходяться на обліковому записі крипто валютній біржі «Binance» USER ID № 18973027, USER ID NUMBER FU645652.

Згідно ч. 3 ст. 169 КПК України, слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1