Провадження № 1-кс/638/2774/24
УХВАЛА

Іменем України

19 серпня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Барвінківського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування № 0001083 від 11.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, про арешт майна,

встановив:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Барвінківського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування № 0001083 від 11.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, про арешт майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні відділення № 2 СВ Ізюмського РУП ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0001083 від 11.08.2024 за ч. 2 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що (ЄО 1879) 10.08.2024 о 17:07 у відділенні № 1 ТОВ «Нова пошта» за адресою: Харківська обл., Ізюмський р-н, м. Барвінкове, вул. Центральна, 14Є, гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав посилку № 7655 на ім?я ОСОБА_6, в якій при огляді було виявлено та вилучено речовину білого кольору кристалічного походження в поліетиленовому пакеті.

11.08.2024 відомості про даний злочин внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001083 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України - незаконне придбання, зберігання, пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту у великих розмірах.

10.08.2024 в ході огляду місця події у період часу з 17 год. 40 хв. до 18 год. 00 хв. слідчим відділення № 2 СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 було оглянуто ділянку місцевості біля приміщення відділенні № 1 ТОВ «Нова пошта» за адресою: м. Барвінкове, вул. Центральна, 14-Є , де у гр-на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , полімерний пакет з речовиною кристалічного походження у полімерному пакеті, яка була поміщена до паперового конверту. Також в ході огляду вилучено два фіскальних чека (експрес-накладну № 7655 та квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки № ).

В ході досудового розслідування виникли підстави вважати, що речовина кристалічного походження є предметом злочину, а два фіскальних чека (експрес-накладна №7655 та квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки № НОМЕР_1 ) зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурор вказав, що зазначене тимчасово вилучене майно є речовим доказом та перебуває у приміщенні відділення №2 СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, у зв`язку з чим просить клопотання задовольнити та накласти арешт на це майно.

Прокурор у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, клопотання підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

У зв`язку з неявкою учасників справи відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Суд, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, вважає доводи переконливими, а клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Доводи дізнавача підтверджуються матеріалами справи, а саме: витягом з ЄРДР №0001083 від 11.08.2024 року, рапортом ВП №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, протоколом огляду місця події, поясненнями ОСОБА_4 , постановою про визнання речовим доказом.

Згідно з ч.1,2 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якого накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі Бакланов проти Російської Федерації , Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі Фрізен проти Російської Федерації , Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A № 98).

Таким чином, правомірність втручання держави в право на мирне володіння майном у кримінальному провадженні під час застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, повинна бути доведена в суді першої інстанції, а спів розмірність наслідків обмеження права власності бути завданням кримінального провадження, а також можливості застосування найменш обтяжливий спосіб арешту.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Тобто, незастосування тимчасового позбавлення можливості будь-яких осіб відчужувати це майно, може призвести до зникнення, втрати, пошкодження вказаного майна.

Враховуючи вищевикладене, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, оцінивши потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб, виходячи із розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно, завданням кримінального провадження, суд визнає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.131, 132, 170, 172, 173 КПК України, суддя,-

постановив:

Клопотання прокурора Барвінківського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування № 0001083 від 11.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, про арешт майна - задовольнити.

накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 10.08.2024 в ході огляду місця події з 17 год. 40 хв. до 18 год. 00 хв. біля приміщення відділення №1 ТОВ «Нова Пошта» за адресою: Харківська область, Ізюмський район, м. Барвінкове, вул. Центральна, 14-Є, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

полімерний пакет з речовиною білого кольору кристалічного походження, два фіскальних чека (експрес-накладну № 7655 та квитанцію платіжної інструкції на переказ готівки №).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали про арешт майна не зупиняє її виконання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1