Справа № 755/8929/24
№ 1-кс/755/1933/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" липня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС 1 відділу слідчого управління Головного управління СБ України в АР Крим ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Ялта, АР Крим, громадянці України, зареєстрованій та проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимій, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000214 від 07.09.2023 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий в ОВС 1 відділу слідчого управління Головного управління СБ України в АР Крим ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_6 .

Клопотання погоджено з прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки та процесуального керівництва і публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_3 .

Клопотання мотивоване тим, що слідчим управлінням ГУ СБ України в АР Крим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000214 від 07.09.2023 року за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, а саме, провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Встановлено, що у період 19-22 лютого 2014 року, Російська Федерація (далі - РФ), використовуючи загострення політико-соціальної напруженості в Україні як привід для вторгнення на її суверенну територію, в порушення міжнародно-правових норм, у тому числі Договору про дружбу, співпрацю та партнерство між Україною та російською федерацією (ратифікований Законом України № 13/98-ВР від 14.01.1998 року та Федеральним Законом РФ № 42-ФЗ від 02.03.1999 року), Конституції України, із застосуванням кадрових військових підрозділів своїх збройних сил, а також підконтрольних уряду РФ проросійських політичних та інших організацій та об`єднань, вчинила захоплення адміністративних будівель органів державної влади України в Автономній Республіці Крим, блокування українських військових частин, а також організацію і проведення незаконного «референдуму щодо самовизначення Криму» на території АР Крим, із заздалегідь відомим та підконтрольним РФ результатом, який в подальшому, став формальною підставою для прийняття незаконного рішення про включення до складу РФ території АР Крим і міста Севастополя на правах суб`єктів федерації.

Таким чином, з 20.02.2014 року РФ, як держава-агресор, здійснила окупацію території України - півострова Крим із застосуванням збройних сил, військових підрозділів та парамілітарних утворень.

З метою реалізації політики окупації та остаточного приєднання тимчасово окупованої території АР Крим та м. Севастополь до складу РФ, а також придушення спротиву проукраїнського населення Криму, вищим керівництвом РФ було прийнято низку «законів та підзаконних нормативних актів», якими незаконно створено так звані судові, правоохоронні органи та органи місцевого самоврядування Республіки Крим.

24 лютого 2022 року у зв`язку з відкритим військовим вторгненням РФ в Україну, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Президент України видав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України «Про введення військового стану в Україні» №2002-ІХ від 24.02.2022 року, яким в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року строком на 30 діб. У подальшому відповідними Указами Президента, затвердженими законами України, строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сприяє окупаційній владі РФ на тимчасово окупованій території АР Крим, здійснюючи господарську діяльність з незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території.

Зокрема, громадянка України ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом та усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч чинному законодавству України, 12.12.2014 року, перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуванням місці на території України, зареєструвала відповідно до законодавства РФ ТОВ «Сан Плаза» (рос. - ОБЩЕСТВО С ОГРАНИЧЕННОЙ ОТВЕТСТВЕННОСТЬЮ «САН ПЛАЗА», ОГРН 803, ИНН , юридична адреса: 295043, АР Крим, м. Ялта, вул. Блюхера, буд. 19, приміщення IV-7, керівник: ОСОБА_6 , основний вид діяльності: купівля та продаж власного нерухомого майна (68.10).

Надалі, ОСОБА_6 , відповідно до федерального закону РФ від 05.04.2013 року № 44-Ф3 «О контрактной системе в сфере закупок товаров, работ, услуг для обеспечения государственных и муниципальных нужд», здійснила реєстрацію, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ТОВ «Сан Плаза» на «Официальном сайте единой информационной системы в сфере закупок в информационной-телекоммуникационной сети интернет» за посиланням http://zakupki.gov.ru.

Остання, знаючи, що контрагентами у таких договорах можуть бути бюджетні підприємства, установи та організації країни-агресора - Російської Федерації, будучи директором ТОВ «Сан Плаза», відповідно до чинного статуту товариства та маючи право діяти без довіреності від імені юридичної особи, усвідомлюючи та достовірно знаючи про факт окупації АР Крим збройними силами РФ та заборону здійснення будь-якої господарської діяльності у співпраці з державою-агресором, а також, розуміючи те, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, маючи прямий умисел на укладання таких договорів, уклала та підписала електронним підписом договори № 323000029 та № 323000024 із, так званою «прокуратурою Республики Крым» (295007 м. Сімферополь, вул. Севастопольська, буд. 21, ИНН , КПП 910201001, ОГРН 090), таким чином, здійснила провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором та незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території.

Зокрема, відповідно до федерального закону від 05.04.2013 року «Про контрактну систему в сфері закупок товарів, робіт, послуг для забезпечення державних і муніципальних потреб» № 44-ФЗ, федерального закону від 29.12.2012 року «Про державне оборонне замовлення» № 275-ФЗ, постанови уряду РФ від 24.11.2021 року № 2024 «Про правила казначейського супроводження», а також, інших законів і нормативних правових актів РФ, з метою забезпечення функціонування правоохоронного органу РФ спільно підписала, у тому числі електронним підписом, із службовими особами, так званої «прокуратури Республики Крым» договори № 10/1-ЭА-19 та № 10/1-ЭА-15 щодо передачі квартир для оформлення у власність РФ з подальшим закріпленням в оперативне управління за, так званою «прокуратурою Республики Крым» на суму 3,509 800,00 та 3,509 800,00 російських рублів відповідно. Загалом, сума по обох договорах склала 7,019 600,00 російських рублів.

Відповідно до умов договору, актів прийому-передачі квартир та відомостей з сайту « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за посиланням http://zakupki.gov.ru», вищевказані договори станом на 10.07.2023 року переведені в статус «Исполнение завершено».

31 серпня 2023 року в кримінальному провадженні № 0000024 від 12.03.2020 року складено письмове повідомлення про підозру громадянці України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Ялта, Автономної Республіки Крим, документованої паспортом громадянки України серії НОМЕР_1 , виданим 2-м відділом Ялтинського МУ ГУ МВС України в Криму, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованій та проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимій, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

На виконання вимог ст. 135 КПК України, у зв`язку з тим, що підозрювана ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території АР Крим, повідомлення про підозру та повістки про її виклик до слідчого управління ІНФОРМАЦІЯ_6 опубліковані на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора і в газеті «Урядовий кур`єр» № 177 ( 7575 ) від 02.09.2023 року (протокол огляду від 07.09.2023 року).

Крім цього, повідомлення про підозру та повістки про виклик підозрюваної ОСОБА_6 були відправлені та доставлені їй за допомогою додатків «Viber», «WatsApp» та «Telegram» на номер мобільного телефону, яким вона користується: НОМЕР_5 (протокол огляду від 10-11.05.2024 року).

За вищевказаних обставин, громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, - колабораційній діяльності, тобто, у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Викладені обставини та повідомлена ОСОБА_6 підозра підтверджується сукупністю доказів, отриманих у ході даного кримінального провадження, у тому числі: відповіддю оперативного підрозділу 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України (вих. № 5/7/5/1-20090 від 18.08.2023 року) на доручення слідчого, відповідно до якої, громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , причетна до надання послуг незаконним органам влади, створеним на тимчасово окупованій території АР Крим, зокрема, як директор ООО «Сан Плаза» (ИНН ) уклала із, так званою «прокуратурой Республики Крым» два державні контракти про продаж житлових приміщень (квартир) № 10/1-ЭА-19 та № 10/1ЭА-15 на загальну суму 7 019 600 рос. рублів; протоколом огляду веб-сторінки інформаційно-аналітичної бази даних «zakupki.gov.ru» від 23.08.2023 року, яким встановлено, що 09.06.2023 року ОСОБА_6 , як директор ТОВ «Сан Плаза» (ИНН ) уклала із, так званою «прокуратурой Республики Крым» (ИНН , ОГРН 090) державний контракт № 10/1-ЭА-19 (реєстровий номер 323000029) на суму 3 509 800,00 російських рублів, 22.05.2023 ОСОБА_6 , як директор ТОВ «Сан Плаза» (ИНН ), уклала із, так званою «прокуратурой Республики Крым» (ИНН , ОГРН 090) державний контракт № 10/1-ЭА-15 від 22.05.2023 року (реєстровий номер 323000024) на суму 3 509 800,00 російський рублів; відповіддю оперативного підрозділу 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України (вих. № 5/7/5/1-139 від 23.08.2023 року) на доручення слідчого, відповідно до якої, громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала паспорт громадянки України НОМЕР_1 , виданим 2-м відділом Ялтинського МУ ГУ МВС України в Криму, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом огляду від 07.09.2023 року газети «Урядовий кур`єр» (№ 177 ( 7575 ) від ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та офіційного веб-сайту Офісу Генерального прокурора, де опубліковані повідомлення про підозру та повістки про виклик підозрюваної ОСОБА_6 до слідчого управління ІНФОРМАЦІЯ_6 на 07.09.2023 року, 08.09.2023 року та 09.09.2023 року; протоколом огляду від 10-11.05.2024 року мобільного телефону, за допомогою якого, через додатки «Viber», «WatsApp» та «Telegram» на номер мобільного телефону НОМЕР_5 , яким користується ОСОБА_6 , були відправлені та доставлені їй повідомлення про підозру та повістки про її виклик до слідчого управління ІНФОРМАЦІЯ_6 на 14.05.2024 року, 15.05.2024 року та 16.05.2024 року; протоколом огляду офіційного сайту ІНФОРМАЦІЯ_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) та інформаційно-аналітичних баз РФ, яким додатково підтверджено дані про те, що громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка отримала паспорт громадянки РФ серії НОМЕР_6 , є керівником трьох зареєстрованих та діючих за російським законодавством на ТОТ АР Крим юридичних осіб, зокрема, й ООО «САН ПЛАЗА» (ИНН ; ОГРН 803); відповіддю з Офісу Президента України від 12.09.2023 року № 45-01/965, відповідно до якого, матеріали стосовно припинення громадянства України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства не надходили; відповіддю ДПС України від 30.08.2023 року (вих. № 91-41672/18/23-ВИХ), відповідно до якого, 22.02.2020 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , через КПП Чаплинка виїхала на ТОТ АР Крим. Відомостей стосовно її повернення на материкову частину Україну в базі даних не виявлено; інформацією ДІ МВС України від 28.08.2023 року № 76/14/91-5121, відповідно до якої, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не судима; відповіддю оперативного підрозділу 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України (вих. № 8/5/1-3787 від 08.05.2024 року) на доручення слідчого, відповідно до якої, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на тимчасово окупованій території України АР Крим, користується номером мобільного телефону НОМЕР_5 та намірів про її повернення на контрольовану українською владою територію не отримано.

07 вересня 2023 року з кримінального провадження № 0000024 від 12.03.2020 року матеріали досудового розслідування відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині вчинення нею злочину, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, були виділені в окреме кримінальне провадження № 0000214 від 07.09.2023 року.

За викликами слідчого, опублікованими в газеті «Урядовий кур`єр», на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, а також, направленими через додатки «Viber», «WatsApp» та «Telegram» на номер мобільного телефону НОМЕР_5 , повістками, підозрювана ОСОБА_6 не з`являється, причин неприбуття та жодних заяв чи клопотань про перенесення часу проведення процесуальних дій до органу досудового розслідування не надала. У зв`язку з викладеним, в органу досудового розслідування з`явились вагомі підстави вважати, що остання переховується від органу досудового розслідування.

11 вересня 2023 року в зв`язку з тим, що підозрювана переховується від органів досудового розслідування, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та її місцезнаходження невідоме, підозрювану ОСОБА_6 оголошено у розшук.

На даний час, встановлено, що підозрювана ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування на тимчасово окупованій території АР Крим, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, що підтверджується матеріалами оперативного підрозділу (відповідь 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України на доручення слідчого, вих. № 8/5/1-3787 від 08.05.2024 року).

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-1142, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Вказане підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України, а саме: підозрювана може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Також, займаючи директора у декількох юридичних особах і використовуючи залежність від неї працівників (свідків) по даному провадженню, перебування свідків на окупованій Російською Федерацією частині території України, ОСОБА_6 може здійснювати на них вплив, з метою зміни, спотворення їх показань чи відмови від дачі показань. Вказане підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КК України, а саме: підозрювана може незаконно впливати на свідків.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_6 залишається на тимчасово окупованій території України - в Автономній Республіці Крим та обіймає посаду керівників зареєстрованих за законодавством РФ товариств, сторона обвинувачення вбачає наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрювана може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Вказані обставини, а також те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у колабораційній діяльності, тобто провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора (злочин, який, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років), вказують на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та свідчать про те, що вона переховується від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків та продовжити вчинення злочину, в якому підозрюється, а також іншим чином перешкоджати розслідуванню даного злочину.

З урахуванням неможливості запобігання вищенаведеним ризикам у інший спосіб, ніж обрання стосовно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно підозрюваної ОСОБА_6 не вбачається.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала у повному обсязі, прохала його задовольнити з підстав, викладених у ньому та зазначила, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, те, що підозрювана ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України, переховується від органу досудового розслідування і суду, може продовжувати вчиняти свою протиправну діяльність.

Захисник ОСОБА_4 щодо застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив, зазначивши, що прокурором не надано належних та допустимих доказів того, що його підзахисна повідомлена про наявність даного кримінального провадження, а тому, наведені стороною обвинувачення ризики, відсутні.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора та захисника, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000214 від 07.09.2023 року.

31 серпня 2023 року в рамках кримінального провадження № 0000024 від 12.03.2020 року, з якого, згідно з постановою про виділення матеріалів досудового розслідування від 07.09.2023 року, виділені матеріали кримінального провадження № 0000214 від 07.09.2023 року, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, яке опубліковано в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», випуск № 177 ( 7575 ) від 02.09.2023 року та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Крім цього, на виконання вимог ст. 135 КПК України, у зв`язку з тим, що підозрювана ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території АР Крим, повістки на 07.09.2023 року, 08.09.2023 року та 09.09.2023 року про виклик її до прокуратури АР Крим та м. Севастополя або до слідчого управління ІНФОРМАЦІЯ_6 також опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр», яка являється друкованим засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження № 177 (7575) від 02.09.2023 року та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Зокрема, як вбачається з матеріалів клопотання, за допомогою месенджерів «Viber», «WatsApp» та «Telegram» на номер мобільного телефону ОСОБА_6 - НОМЕР_5 , були відправлені та доставлені повідомлення про підозру та повістки про виклик останньої до слідчого управління ІНФОРМАЦІЯ_6.

У зв`язку з тим, що підозрювана переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності і її місцезнаходження невідоме, 11.09.2023 року ОСОБА_6 оголошено у розшук.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана, могла вчинити це правопорушення.

Зазначене прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення, в КПК передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У теоретичному аспекті «належна правова процедура» - це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя. До гарантій, які у своїй сукупності формують належну правову процедуру, у тому числі відносяться право на судовий захист та право на оскарження.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція)права на справедливий суд.

Статтею 5 Конвенції гарантовано кожному право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «c» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Пунктом 4 цієї статті гарантовано право кожному, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20 вказує, що рішення слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу, прийняте в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, за своїм правовими наслідками підпадає під поняття «постанова про утримання під вартою» в розумінні ст. 25 Європейської конвенції про видачу правопорушників.

За загальним правилом розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, що відповідає зазначеним вимогам Конвенції та іншим міжнародно-правовим актам.

Процедура, передбачена ч. 6 ст. 193 КПК України, є випадком, який дозволяє суду розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

При аналізі питання наявності зазначених прокурором ризиків, слідчий суддя прийшов до висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_6 , яка, зокрема, перебуває на тимчасово окупованій території України - АР Крим, не виїхала з неї до теперішнього часу, не з`явилася на виклики слідчого, що є достатньою підставою вважати, що ОСОБА_6 переховується на вказаній території від органів досудового розслідування та суду, підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна, яке може бути призначене підозрюваній у разі визнання її винуватою, а усвідомлення підозрюваною цієї обставини переконливо дає підстави вважати про існування ризиків, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу учасників провадження, що у даному випадку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваної, хоча й не призводить до негайного взяття особи під варту, однак, виступає правовою підставою для затримання і доставки цієї особи до місця кримінального провадження.

Так, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є одним із обов`язкових документів, на підставі якого уповноважений орган запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну (Інструкція про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затверджена спільним наказом МВС України, ОГП, НАБ України, СБ України, ДБР, Мінфіну України, Мін`юсту України від 17 серпня 2020 року № 613/380/93/228/414/510/2801/5). Після затримання особи за межами України, слідчий, прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, або суд, який розглядає справу чи яким ухвалено вирок, готує клопотання про видачу особи в Україну, до якого серед інших документів обов`язково додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК). Тобто, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є документом, на підставі якого здійснюється затримання особи за межами України, ухвалюється рішення про застосування екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи з метою притягнення до кримінальної відповідальності та здійснюється доставка особи на території України до місця кримінального провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу, строк дії такої ухвали не зазначається.

При цьому, час затримання такої особи фактично може перевищувати 30 днів - тримання під вартою за ст. 59 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, 40 днів - тимчасовий арешт заст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників та 60 днів - строк дії ухвали про тримання під вартою за ч. 1 ст. 197 КПК.

Тобто, затримана особа на підставі ухвали слідчого судді, суду, постановленої в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, може бути затриманою і утримуватись під вартою протягом усього часу, необхідного для екстрадиції та доставки її до місця кримінального провадження. Таку ж позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20.

Відповідно до абзацу 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, відносно підозрюваної ОСОБА_6 .

При цьому слідчий суддя роз`яснює, що ч. 6 ст. 193 КПК України передбачено, що після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 197, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого в ОВС 1 відділу слідчого управління Головного управління СБ України в АР Крим ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ялта, АР Крим, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: