Провадження № 1-кп/337/512/2024
ЄУН №337/4651/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2024 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407, ч.4 ст. 408 КК України,

встановив:

На розгляді в Хортицькому районному суді м. Запоріжжя знаходить кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407, ч.4 ст. 408 КК України.

На досудовому розслідуванні за ч.5 ст. 407, ч. 4 ст. 408 КК України ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою з посиланням на наявність ризиків передбачених п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити запобігання вказаним ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора вказавши, що вказані прокурором ризики являються тільки припущенням без належного їх обґрунтування. Пояснив, що обвинувачений раніше не судимий, має житло у м. Запоріжжя, одружений, являється учасником бойових дій, отримав поранення. Також вказав, що дядько обвинуваченого виявив бажання взяти обвинуваченого на поруки. Стороною захисту суду надано заяву ОСОБА_6 про готовність взяття на поруки, копію свідоцтва про реєстрацію шлюбу, копію посвідчення ОСОБА_4 учасника бойових дій, копію витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Також адвокатом заявлено клопотання про допит дядька обвинуваченого і його дружини.

У судовому засіданні ОСОБА_7 пояснила, що вона являється дружиною обвинуваченого, працює чотири роки неофіційно продавцем. Просить обрати чоловіку домашній арешт, вона в змозі забезпечити родину. Також пояснила, що їй відомо, що чоловік двічі самовільно покидав військову частину, перебував вдома і вона не зверталась до правоохоронних органів з відповідними заявами.

У судовому засіданні ОСОБА_8 пояснив, що він звільнений з лав ЗСУ по пораненню. Бажає взяти племінника обвинуваченого на особисту поруку, йому відомо в чому полягає обвинувачення, та відома відповідальність поручителя. Як поручитель він буде підтримувати постійний зв`язок з племінником, як особисто так і в телефонному режимі, проводити з ним роз`яснювальні роботи.

Також захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні додатково вказав, що вважає більш доцільним обрати більш м`який запобіжний захід і вважає, що таким заходом має бути особиста порука.

У судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні свого клопотання.

Вислухавши пояснення учасників, суд приходить до наступних висновків.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на свідків.

Обставин, які є перешкодою для продовження застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, не встановлено.

Вирішуючи питання щодо продовження дії запобіжного заходу, суд виходить із того, що прокурор належним чином мотивував своє клопотання, а також те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 12 років. У суду є підстави вважати, що він може переховуватися від суду у зв`язку з невідворотністю можливого призначення йому покарання, що є ризиком передбаченим п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України.

ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень в період воєнного стану проти встановленого порядку несення військової служби (військове кримінальне правопорушення) зокрема дезертирство, що дає підстави вважати про можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, що є ризиком передбаченим п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Суду не надано доказів, які б давали можливість припустити, що ризики відпали або зменшились, та вважає, що існують ризики, передбачені п. 1,5 ч. 1 ст.177 КПК України, які враховувалися при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Однак суд вважає, що прокурором належними і допустимими доказами не доведено виникнення нового ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків, також виходячи з того, що даний ризик не слугував однією із підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу на досудовому розслідуванні.

Що стосується клопотання сторони захисту про обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до положень ст. 180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Кількість поручителів визначає суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

Особа яка виявила бажання бути поручителем - ОСОБА_6 вказавши, що він звільнений з лав ЗСУ по пораненню і обвинувачений являється його племінником, не підтвердив належними документальними доказами свої твердження, що суд вважає підставою для не застосування положень ч.2 ст. 180 КПК України,

Необхідність обрання домашнього арешту стороною захисту обґрунтовано поясненнями дружини обвинуваченого, наявністю житла, та статусом УБД.

Однак суд не може погодитися з даними твердженнями враховуючи те, що дружина обвинуваченого офіційно не працевлаштована, достовірно знаючи по дезертирство чоловіка ніяких відповідних дій не вчинила, фактично його покриваючи, а також те, що відповідно до положень ч.8 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями, зокрема, 407, 408 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Суд вважає, що особиста порука, та домашній арешт не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а ризики, які виправдовують перебування його під вартою не зменшились.

З метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту свободу, суд доходить висновку, що для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення встановлених судом ризиків, доцільно продовжити строк дії запобіжного заходу.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.07.2024 року, при застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, було визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 242240 грн., який слід залишити без змін, оскільки підстав для зміни, визначеного раніше розміру застави, чи для скасування такого заходу судом не вбачається.

Керуючись ст. 176, 177, 183, 331, 369-372, 392 КПК України, суд , -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту про обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистої поруки і домашнього арешту.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою у Державній установі Запорізький слідчий ізолятор на строк 60 днів, до 29 жовтня 2024 року включно.

Визначити розмір застави в сумі 242 240(двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн., яка у будь-який момент протягом дії ухвали може бути внесена на депозитний рахунок (рахунок UA0001205 в ДКСУ м.Київ, МФО 820172, отримувач платежу - ТУ ДСА України в Запорізькій області, ).

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , обов`язки: не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, місця роботи та служби; утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; прибувати до суду за першою вимогою.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали направити Державній установі Запорізькій слідчий ізолятор - для виконання, прокурору та ОСОБА_4 - для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: