Провадження по справі № 1-кп/752/508/24
У Х В А Л А

іменем України

"03" вересня 2024 р. Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

під час судового розгляду кримінального провадження, данні про яке 23.09.2020 внесені до ЄРДР за № 0004417, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, одруженого, що має на утриманні трьох неповнолітніх дітей (21.08.2015, 18.12.2017, 10.02.2021), остання адреса проживання за адресою: АДРЕСА_1 , щодо якого на розгляді Київського апеляційного суду перебуває апеляційна скарга на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 12.12.2023 у кримінальному проваджені № 0000976 від 02.05.2022 за ч.4 ст. 185 КК України, а також Києво-Святошинським районним судом Київської області здійснюється розгляд кримінального провадження № 0002537 від 17.11.2021 за ч. 4 ст. 185 КК України,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисника - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

встановив:

Голосіївським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 , якому пред`явлено обвинувачення у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України.

Під час судового розгляду захисником ОСОБА_5 заявлене клопотання про закриття провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність інкримінованого ОСОБА_3 діяння.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав згоду на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України. Після роз`яснення йому права на повний судовий розгляд, не наполягав на його продовженні та просив закрити провадження.

Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження.

Представник потерпілого ТОВ «Аксілайн+» подав заяву про проведення судового розгляду за його відсутності.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження з приводу заявленого клопотання, дослідивши матеріали, суд дійшов до наступного.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у приміщення, 23.04.2020 року близько 18 год 10 хв шляхом вільного доступу зайшов до офісного приміщення будинку АДРЕСА_2 , після чого піднявся на четвертий поверх та направився до приміщення офісу №405. Упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою невстановленого в ході досудового розслідування предмету, ОСОБА_3 відчинив дверний замок та незаконно проник до приміщення № 405.

Перебуваючи в приміщенні офісу, ОСОБА_3 помітив на полиці бездротові навушники марки StreetGO i5 Sensor TWS Bluetooth (SGBWHCW0I5) білого кольору, вартість яких складає 240 грн. 83 коп. (без ПДВ) та обравши вказане майно предметом свого злочинного посягання, впевнившись, що його дії були непоміченими з боку сторонніх осіб, сховав вищевказані навушники до сумки чорного кольору, яка знаходилась при ньому. У цей час до приміщення офісу повернулася головний бухгалтер ТОВ «Аксілайн+» ОСОБА_6 , яка ОСОБА_3 , що і стало причиною того він не зміг вчинити всіх дій, які вважав необхідними для доведення таємного викрадення до кінця. Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у приміщення.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст. 4 КК України, злочинність та караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

Водночас відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

При цьому відповідно до ч.6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до КК України та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Так, Законом України № 3886-IX від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09 серпня 2024 року, внесено зміни до КУпАП. Відповідно до вказаного Закону діяння, пов`язані з викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з моменту набрання чинності Законом вважаються дрібним викраденням чужого майна, відповідальність за що передбачена ст. 51 КУпАП, тобто перестали бути кримінально караними.

Як було зазначено вище ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні 23.04.2020 замаху на крадіжку на суму 240,83 грн.

Станом на 1 січня 2020 року розмір неоподатковуваного мінімуму у частині кваліфікації кримінальних або адміністративних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України для відповідного року, становив 1051 грн.

Вартість товару, викрадення якого ставиться обвинуваченому ОСОБА_3 в провину (240,83 грн.), на час вчинення діяння не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1051 грн. х 2).

Вказані обставини є такими, що дають підстави вважати, що у разі застосування положень Закону України № 3886-IX від 18 липня 2024 року до предмету злочину у даному кримінальному провадження, діяння, вчинення яких інкримінуються ОСОБА_3 перестають бути кримінально караним. Тобто, наявні підстави для застосування положень ч.1 ст.5 КК України.

Згідно із приписами п. 4-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 не заперечує проти закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження відносно нього підлягає закриттю у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Процесуальні витрати на залучення експерта слід віднести на рахунок держави. Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України. Запобіжні заходи у даному провадженні не застосовувалися.

Керуючись Законом України № 3886-IX від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст. 58 Конституції України, ч.6 ст. 3, ч.2 ст. 4, ч.1 ст. 5 КК України, п.4-1 ч. 1 ст.284, 372, 479-2 КПК України, суд

постановив:

Закрити кримінальне провадження №004417 від 23.09.2020 стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 15. ч.3 ст. 185 КК України, на підставі п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Речові докази:

-особисті речі, які вилучені у ОСОБА_3 та передані йому на зберігання відповідно до розписки від 27.09.2020 - залишити у власність ОСОБА_3 з правом повного розпорядження;

-бездротові навушники марки StreetGO i5 Sensor TWS Bluetooth (SGBWHCW0I5) білого кольору, які вилучені у ОСОБА_3 та передані на відповідальне зберігання представнику ТОВ «Аксілайн +» відповідно до розписки від 27.09.2020 - залишити підприємству у власність з правом повного розпорядження;

-CDR диски (3 один.) з записами з бодікамер поліцейських із записами затримання та обшуку ОСОБА_3 , загальних приміщень офісної будівлі, офісу ТОВ «Аксілайн +», сліди папілярних узорів, дактилокарту ОСОБА_3 - залишити в матеріалах судового провадження.

Процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта - висновок № СЕ-19/111-20/51103-ТР від 22.10.2020 в розмірі 1471,05 грн. віднести на рахунок держави.

Після набрання ухвалою законної сили, направити її копію до Голосїівського УП ГУНП у м. Києві для прийняття рішення про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1