Провадження № 1-кп/522/1223/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2024 м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши кримінальне провадження за ЄРДР №0000669 від 25.07.2022 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеси, освіта середня, не одруженого, неповнолітніх дітей не має, фізична-особа підприємець, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , 25.07.2022 приблизно о 12 годині 10 хвилин, перебував у під`їзді будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник словесний конфлікт із ОСОБА_4 , на ґрунті раптових неприязних відносин в ході якого у ОСОБА_6 з`явився протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . В подальшому ОСОБА_6 , реалізуючи свій протиправний намір з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, раптово для потерпілого, почав наносити удари руками та ногами по голові, грудині та ногах ОСОБА_4 . Зазначеними навмисними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синця грудної клітки, саден в ділянках правого ліктьового та лівого колінного суглобів та синця лівої гомілки, які згідно п.п. 2.3.5. i 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, синець потиличної ділянки та закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку згідно п.п. 2.3.3. і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я

Дії ОСОБА_6 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України, як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та цивільний позов потерпілого (цивільного позивача) ОСОБА_4 про стягнення майнової та моральної шкоди - не визнав, надав показання, згідно з якими він проживає за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 є його сусідом, з яким у нього склались особисті неприязні стосунки через сварки на побутовому ґрунті. В один із днів влітку 2022 року у під`їзді будинку за вказаною адресою між ним та ОСОБА_4 виникла чергова словесна перепалка, яка переросла у боротьбу в ході якої вони хапали один одного за одяг в області грудей. В ході боротьби у під`їзді зазначеного будинку він штовхнув ОСОБА_4 та той присів та опустився на сходи. При цьому ударів він ОСОБА_4 не наносив. Свідками події були його рідний брат ОСОБА_8 та дружина останнього ОСОБА_9 .

Не зважаючи на невизнання винуватості ОСОБА_6 , вчинення останнім кримінального правопорушення, за встановлених судом обставин, підтверджується наступними дослідженими в ході розгляду доказами:

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.09.2022, з довідкою до нього, відповідно до яких свідок ОСОБА_10 з-поміж представлених для впізнання фотографій осіб впізнала ОСОБА_6 , як особу, яка 25.07.2022 за адресою: АДРЕСА_2 нанесла тілесні ушкодження гр. ОСОБА_4 ;

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.09.2022, з довідкою до нього, відповідно до яких свідок ОСОБА_11 з-поміж представлених для впізнання фотографій осіб впізнала ОСОБА_6 , як особу, яка 25.07.2022 за адресою: АДРЕСА_2 нанесла тілесні ушкодження гр. ОСОБА_4 ;

-даними висновку судово медичного експерта №1220 від 06.09.2022 КУ «ООБСМЕ» відповідно до якого у ОСОБА_4 виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, синець потиличної ділянки, синці грудної клітки та лівої гомілки, садна в ділянках правого ліктьового та лівого колінного суглобів. Дані ушкодження утворилися від дії тупих, твердих предметів, індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразились. Судити про послідовність нанесення ударів не є можливим. Судячи за морфологічними властивостями ушкоджень, вони могли бути заподіяні 25.07.2022. Зазначені ушкодження не були небезпечними для життя. Струс головного мозку, синець потиличної ділянки являють собою єдиний нерозривний комплекс за критої черепно-мозкової травми і тому оцінюються в сукупності, як такі, що викликають розлад здоров`я строком понад 6 днів, але не більше трьох тижнів (21 день). За цим критерієм, відповідно до п. п. 2.3.3 і 4.6 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (1995 р.) (далі-Правила), відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Синці грудної клітки та лівої гомілки, садна в ділянках правого ліктьового та лівого колінного суглобів самі по собі, як в сукупності, так і окремо, мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цим критерієм, відповідно до п.п. 2.3.5 і 4.6 Правил відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Положення тіла гр. ОСОБА_4 в момент отримання ним тілесних ушкоджень могло бути самим різним і в процесі заподіяння ушкоджень могло змінюватися. На підставі наявних даних встановити точне взаєморозташування потерпілого і особи, яка заподіяла ушкодження, не представляється можливим;

-даними висновку судово медичного експерта №1833 від 17.11.2023 КУ «ООБСМЕ» на підставі наявних матеріалів кримінального провадження судити про можливість спричинення всіх ушкоджень ОСОБА_4 в результаті його однократного падіння з висоти власного зросту не представляється можливим;

-показаннями допитаного у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_4 , згідно з якими на момент події він проживав за адресою: АДРЕСА_3 . Обвинувачений ОСОБА_6 його сусід, який проживав у цьому ж будинку, з яким у нього склались особисті неприязні стосунки, у зв`язку зі сварками, в тому числі на побутовому ґрунті. 25.07.2022 у денний час доби він перебував у дворі будинку за вказаною адресою, де побачив ОСОБА_6 та висловив йому незадоволення з приводу зберігання у місці загального користування у будинку каністр з бензином. Після цього між ними виникла словесна перепалка, в ході якої ОСОБА_6 ззаду заштовхнув ОСОБА_4 у під`їзд будинку. Вони опинились в обмеженому просторі сходового майданчику під`їзду обличчям один до одного В цей час обвинувачений, великими пальцями обох рук наніс йому болісні удари з обох сторін в шию, після чого схопив потерпілого обома руками за нижні частини ніг та смикнув, в результаті цього потерпілий ОСОБА_4 впав на сходи та вдарився задньою частиною тулуба та головою. Після цього ОСОБА_6 стягнув за ноги потерпілого по сходах вниз і почав наносити йому удари по тілу, куди саме та скільки ударів потерпілий не пам`ятає. В результаті вказаних дій потерпілому ОСОБА_4 було спричинено тілесні ушкодження на задній частині тіла, голові, шиї, грудях та нозі. Свідком зазначеної події були ОСОБА_10 та консьєрж будинку ОСОБА_11 , які перебували на місці події. Інших осіб на місці події він не бачив. Після того у під`їзд зайшла свідок ОСОБА_10 , ОСОБА_6 залишив місце події, а потерпілому було надано медичну допомогу. Заявлений цивільний позов він підтримує у повному обсязі;

-показаннями допитаної у судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , згідно з якими влітку 2022 року в денний час доби вона перебувала у дворі будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де в цей момент також перебували обвинувачений ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_4 , які сперечалися та сварились між собою. В ході сварки ОСОБА_6 схопив ОСОБА_4 рукою за шию, ззаду, та заштовхнув у під`їзд будинку за вказаною адресою, після чого сам забіг туди. Щоб припинити бійку, вона також швидко прослідувала в під`їзд за ними та побачила, що ОСОБА_4 лежить на спині на сходах, а ОСОБА_6 стягує його за нижню частину ніг. Після цього ОСОБА_6 наніс декілька ударів підошвою своєї ноги по тілу ОСОБА_4 , зокрема по одній з ніг останнього. В цей момент вона почала хапати ОСОБА_6 , щоб відтягти його. Побачивши її, ОСОБА_6 припинив наносити удари та залишив місце події. Після цього вона допомогла ОСОБА_4 вийти у двір будинку та викликала екстрену медичну допомогу. На тілі ОСОБА_4 , а саме: шиї, спині, грудях, нозі було видно тілесні ушкодження у вигляді синців та саден. Через деякий час на місце події приїхали лікарі та почали надавати медичну допомогу ОСОБА_4 . Крім неї свідком зазначеної події була консьєрж будинку ОСОБА_11 . Інших осіб безпосередньо на місці події не було;

-показаннями допитаної у судовому засіданні свідка ОСОБА_11 , згідно з якими в один із днів влітку 2022 року вона будучи консьєржем будинку за адресою: АДРЕСА_2 , знаходилась на робочому місці та спілкувалась зі знайомою ОСОБА_10 . Коли вони йшли разом до виходу то побачили, що як мешканці зазначеного будинку ОСОБА_6 та ОСОБА_4 сперечаються та сваряться між собою. Потім ОСОБА_6 схопив ззаду за шию ОСОБА_4 та заштовхнув його в під`їзд будинку після чого двері за ними зачинились. ОСОБА_10 відчинила двері та також забігла в під`їзд. В цей момент вона почула шум та звуки бійки. Через деякий час, з під`їзду вийшов ОСОБА_4 , у нього було видно червоні сліди на шиї та йому викликали екстрену медичну допомогу. Між обвинуваченим і потерпілим раніше неодноразово виникали конфлікти.

Суд не приймає у якості достовірних відомості, надані під час допиту у судовому засіданні свідками:

- ОСОБА_8 , згідно з якими в один із днів влітку 2022 року він зі своєю дружиною ОСОБА_9 приїхали до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в гості до обвинуваченого ОСОБА_6 , який є рідним братом свідка. ОСОБА_6 зустрів їх, при цьому він виглядав роздратованим, сказав, що у нього виник конфлікт з сусідом. В той час коли вони втрьох рухались до парадної, до ОСОБА_6 підійшов потерпілий та між ними зав`язався словесний конфлікт. Потерпілий та ОСОБА_6 зайшли в парадну. Майже одразу за ними в парадну зайшов ОСОБА_8 . Також у парадну зайшла раніше невідома йому жінка. В парадній було тісно. ОСОБА_6 попобачив, що потерпілий та ОСОБА_6 вчепились один в одного. ОСОБА_8 намагався розборонити їх. Зазначена жінка також намагалась розборонити їх. При цьому потерпілий не падав горіличь, а похитнувся на сходах та обперся об стінку та спустився на них боком. Після того як ОСОБА_6 та потерпілого розборонили, останній пішов з місця події, а ОСОБА_6 проводив свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до їх автомобіля, після чого свідки поїхали з місця події;

- ОСОБА_9 , згідно з якими в один із днів влітку 2022 року вона зі своїм чоловіком ОСОБА_8 приїхали на власному автомобілі за адресою: АДРЕСА_2 до обвинуваченого ОСОБА_6 , який є рідним братом її чоловіка. Перед входом в арку будинку вони побачили ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_4 , між якими спочатку був словесний конфлікт, в ході якого обвинувачений та потерпілий просувались до двері під`їзду будинку. Потім двері під`їзду відчинились і обвинувачений, потерпілий та її чоловік ОСОБА_8 зайшли до під`їзду, а вона залишилась біля під`їзду. Їй було чутно крики, вигуки, але, що саме відбувалось у під`їзді, вона не бачила. Також біля арки будинку, на місці події була присутня раніше не знайома їй жінка. Як в парадну будинку забігла жінка, свідок не пам`ятає. Через деякий час двері під`їзду відчинились і звідти вийшли ОСОБА_8 та обвинувачений, потерпілого вона не бачила. Після цього вона та ОСОБА_8 поїхали з місця події.

Так, свідок ОСОБА_8 є рідним братом обвинуваченого ОСОБА_6 , а свідок ОСОБА_9 , дружиною ОСОБА_8 , тому вказані особи, очевидно, не можуть вважатися безсторонніми.

Факт перебування на місці події свідка ОСОБА_8 під час допиту заперечив потерпілий ОСОБА_4 .

У своїх показаннях свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які не перебувають у жодних родинних стосунках з обвинуваченим чи потерпілим, також заперечили факт перебування на місці події свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9 .

Крім того слід зазначити, що об`єктивні дані висновку судово медичного експерта №1220 від 06.09.2022 КУ «ООБСМЕ» щодо виявлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, зокрема щодо їх характеру і локалізації у повній мірі узгоджуються з показаннях потерпілого ОСОБА_4 і свідка ОСОБА_10 , та не у повній мірі - з показаннями обвинуваченого ОСОБА_6 і свідка ОСОБА_8 .

З огляду на зазначене, суд дійшов до висновку про недостовірність даних наданих у показаннях обвинуваченим ОСОБА_6 , в частині обставин та механізму спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 та недостовірність в цілому показань свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9 .

Згідно з ч. 1. ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на зазначене, висловлені захисником під час судових дебатів, доводи щодо визнання недопустимим доказом висновку судово медичного експерта №1220 від 06.09.2022 КУ «ООБСМЕ» стосовно виявлених у потерпілого ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, з посиланням на те, що під час проведення зазначеної експертизи експертом було використано дві довідки різних лікарів КНП «МКЛ № 11» виданих під одним номером № 4420, що є неприпустимим та згідно з даними зазначених довідок, потерпілий звертався до приймального відділення КНП «МКЛ № 11» 25.07.2022 в період з 15:40 до 16:50, що не може відповідати дійсності, оскільки, зі слів захисника, 25.07.2022 в період з 16:30 до 17:07 здійснювався допит потерпілого слідчим суд не приймає до уваги, оскільки довідки та протокол допиту, на які посилається захисник, не були предметом безпосереднього дослідження у судовому засіданні. Відповідних клопотань стороною захисту під час судового розгляду не заявлялось.

Крім того, слід зазначити, що, самі по собі, обставини зазначені захисником не є достатньою підставою для визнання недопустимим доказом зазначеного висновку експерта. Отже, докази, які судом покладено в основу вироку, узгоджуються між собою, зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання зазначених доказів недопустимими відсутні.

Відомостей, які б вказувати на неосудність або обмежену осудність обвинуваченого в ході судового розгляду не встановлено.

Слід зазначити, що з суб`єктивної сторони кримінальне правопорушення, передбачене ст. 125 КК характеризується тільки умисною формою вини. Відповідальність за спричинення легких тілесних ушкоджень настає і у тих випадках, коли умисел винного був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю і фактично було заподіяно легке тілесне ушкодження.

Виходячи з встановлених обставин події, в тому числі характеру і послідовності дій обвинуваченого ОСОБА_6 відносно потерпілого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого, очевидно, носили умисний характер та обвинувачений допускав заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень і заподіяв останньому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеною, поза розумним сумнівом, винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених судом обставин і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 125 КК України, як: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд відповідно до положень ст. ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, особу винного, зокрема те, що він раніше до кримінальної відповідальності - не притягувався.

Обставин, які б відповідно до ст. ст. 66, 67 КК України пом`якшували або обтяжували покарання не встановлено.

З урахуванням викладеного, а також відношення винного до вчиненого, суд дійшов до висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання у виді максимального штрафу визначеного у санкції ч. 2 ст. 125 КК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні - не обирався. Зважаючи на попередню процесуальну поведінку обвинуваченого, суд вважає, що підстави для обрання запобіжного заходу стосовно нього, до набрання вироком законної сили, - відсутні.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого (цивільного позивача) ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_6 , про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 7952 грн. та моральної шкоди у розмірі 100 000 гривень, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно з ч.3 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Частиною 2 статті 22 ЦК України встановлено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» (далі Постанова) при розгляді кримінальної справи суд зобов`язаний на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи з`ясувати характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, наявність причинного зв`язку між вчиненим і шкодою, що настала, роль і ступінь участі кожного з підсудних в її заподіянні, а також, чи відшкодовано її повністю або частково до судового розгляду справи, і у вироку дати належну оцінку зазначеним обставинам.

Згідно п. 3 Постанови характер і розмір заподіяної злочином шкоди підлягають доказуванню у кримінальній справі.

Так, в ході судового розгляду, дослідженими доказами підтверджено факт завдання ОСОБА_6 ушкодження здоров`ю ОСОБА_4 . Також доданими до позовної заяви цивільним позивачем документами, підтверджується зроблені ним витрати на відновлення свого здоров`я в сумі 7952 грн., За даних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість цивільного позову в частині стягнення майнової шкоди та у цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то згідно зі ст. 23 ЦК України моральна шкода серед іншого полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.

З урахування встановлених в ході розгляду обставин, суд вважає доведеним спричинення фізичних та душевних страждань потерпілому ОСОБА_4 внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_6 .

Разом з цим, при визначені розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого суд, з урахуванням роз`яснень наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» виходить з принципів розумності, виваженості та справедливості і враховує характер і обсяг страждань (душевних, психічних тощо) потерпілої, характер немайнової шкоди (її тривалість, можливості відновлення), а також тяжкість вимушених змін у її життєвих і виробничих відносинах, час і зусилля, необхідні для їх відновлення, а також матеріальне становище обвинуваченого та прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню на суму 25 000 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 124 КПК у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

З огляду на зазначене, здійснені потерпілим ОСОБА_4 витрати на надання правової допомоги його представником адвокатом ОСОБА_5 в сумі 20000 грн., що підтверджується розрахунком витраченого часу на правову допомогу та квитанцією до прибуткового касового ордера № 06/22 від 06.10.2022 підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 7, 9,120, 124, 128, 368, 370, 374, 376, 392, 395, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн.

Цивільний позов ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 , на відшкодування майнової шкоди - грошові кошти в сумі 7952 грн.; на відшкодування моральної шкоди - грошові кошти в сумі 25000 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 процесуальні витрати в сумі 20 000 грн.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1