Справа № 496/3948/24
Провадження № 1-кс/496/1561/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нерубайське Одеського району Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за матеріалами кримінального провадження за № 0000156 від 09.06.2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ ВП № 2 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Своє клопотання мотивувала тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 09.06.2024 року, близько 04 години 00 хвилин, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, під час спільного розпиття алкогольних напоїв між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які перебували за столом у подвір`ї домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , раптово виник конфлікт на побутовому ґрунті. В ході конфлікту, ОСОБА_5 долонею правої руки наніс один удар в область обличчя потерпілого, після чого кулаком правої руки наніс йому ще біля двох ударів в область обличчя, від яких ОСОБА_7 впав на підлогу. Після цього ОСОБА_5 почав усвідомлювати фізичну перевагу над потерпілим, в результаті чого у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тяжкого тілесного ушкодження останньому.

Негайно реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_7 та, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, переслідуючи мету спричинення тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_7 , завдав останньому численні удари ногами, в область обличчя, голови та тулубу, спричинивши наступні тілесні ушкодження: - множинні переломи ребер зліва та справа, перелом грудної клітини, розрив легень, крововилив у діафрагму, розрив селезінки, розрив печінки, гемоторокс, перелом відростків хребців з 1 по 5 включно. Надалі, довівши злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а потерпілий залишившись на місці через деякий час помер.

Враховуючи вищезазначене, було встановлено достатньо підстав підозрювати у вчиненні даного кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

Правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч.2 ст. 121 КК України, за кваліфікуючими ознаками - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

За результатами досудового розслідування ОСОБА_5 09.06.2024 року затримано в порядку ст.208 КПК України, після чого 09.06.2024 року по даному факту ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Наявність обґрунтованих підозр у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами

В ході досудового розслідування встановлено, наявність ризиків передбачених п. п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою є унеможливлення останнім переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Даний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , не може не усвідомлювати імовірність засудження за інкримінованим злочином, передбаченим ч.2 ст. 121 КК України, та призначення реальної міри покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Крім цього, у відповідності до п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, наявний ризик, що пов`язаний із можливим незаконним впливом підозрюваного на свідків зважаючи на той факт, що досудове розслідування ще триває, а коло усіх свідків не встановлено.

Також, підозрюваний офіційно не працевлаштований та не має легального джерела отримання доходів. Перераховане вище дає підстави припускати можливість вчинення підозрюваним інших умисних злочинів.

Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні злочину, за який згідно ч.2 ст. 121 КК України, передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років є необхідним застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів (домашній арешт, особисте зобов`язання) не буде гарантувати дотримання ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України а саме: своєчасне його з`явлення до слідчого та суду на виклик для проведення слідчих та інших процесуальних дій, виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків..

Прокурор у судовому засіданні на задоволенні клопотання наполягав, посилаючись на обставини викладені у письмовому клопотанні щодо існування ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч.1. ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, вважає, що пред`явлена органами досудового розслідування підозра не обґрунтована, не надані підтвердження зазначених в клопотанні ризиків, ризики ґрунтуються на припущеннях. Наголосив, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, працює в бюро поховання, проживає з батьками. Просив відмовити в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали, додані до клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ч.2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний установити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор (п.2 ч.1 ст. 194 КПК).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які додані до клопотання, а саме: протоколом огляду місця події від 09.06.2024 року; протоколом огляду від 09.06.2024 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 09.06.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 09.06.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 09.06.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 09.06.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 09.06.2024 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Сторона обвинувачення в обґрунтування клопотання посилалась на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Із системного аналізу змісту ч. 2 ст. 177 і п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу - щодо встановлення наявності заявлених стороною обвинувачення ризиків слідчий суддя керується стандартом переконання «достатні підстави».

Так, існування кожного, вказаного у ч.1 ст. 177 КПК України ризику, має підтверджуватися фактами, наявність яких має бути переконливо продемонстрована (п. п. 85, 86 рішення ЄСПЛ від 30.01.2018 у справі «Макаренко проти України» /Makarenkov. Ukraine, заява №622/11).

Судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 може усвідомлювати міру покарання, яка його чекає у разі визнання винним, не одружений, офіційно не працевлаштований, утриманців не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, , тому існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Крім того, відповідно до п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, наявний ризик, що пов`язаний із можливим незаконним впливом підозрюваного на свідків зважаючи на той факт, що досудове розслідування ще триває, а коло усіх свідків не встановлено.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого у клопотанні щодо існування ризиків переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду і можливим незаконним впливом підозрюваного на свідків.

Про існування таких ризиків свідчить суворість можливого покарання у випадку визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, який на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи за вчинення якого може бути призначене покарання у виді реального позбавлення волі на строк від семи до десяти років, що саме по собі може бути підставою та мотивом змінити місце проживання з метою переховування від слідства та впливати на свідків.

Отже наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, надають підстави для обрання запобіжного заходу.

Розглядаючи заявлене клопотання, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.

Заслухавши учасників судового розгляду, оцінивши в сукупності обставини відповідно до ст. ст. 177, 178 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що, на даному етапі досудового розслідування, існують ризики визначені ч.1 ст. 177 КПК України, з вказаних міркувань такі ризики є реальним та існуючими, враховуючи також ступінь стійкості соціальних зв`язків підозрюваного, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, так як наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи та виправдовує тривалість тримання підозрюваного під вартою, при цьому менш суворий запобіжний захід за законом не може бути застосований судом, відповідно до приписів норми ч.8 ст. 176 КПК України, яка не визнана неконституційною і тому має застосовуватись судом.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти вищезазначеним ризикам.

Так, домашній арешт не може бути застосовано, у зв`язку з тим, шо вказаний запобіжний захід не відповідає тяжкості злочину у якому підозрюється особа, цей запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також враховуючи те, що ОСОБА_5 , ігноруючи та спростовуючи будь-які принципи правового життя в суспільстві, правові обмеження щодо вчинення протиправних дій у суспільстві, за вище описаних обставин, вчинив тяжке кримінальне правопорушення.

Кожен з вищезазначених ризиків, знаходить своє підтвердження у зібраних матеріалах, які додано до клопотання та обґрунтовують доводи органу досудового розслідування. З огляду на викладене, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає до задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п.1 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за доцільне не визначати ОСОБА_5 розмір застави як альтернативного запобіжного заходу, оскільки йому інкримінується вчинення злочину, за кваліфікуючими ознаками - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком 60 (шістдесят) днів, тобто з 09.06.2024 року до 07.08.2024 року включно, в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному, прокурору, захиснику негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 14.06.2024 року о 15:30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1