Справа № 742/2372/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/753/24
Категорія - про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

09 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю сторін кримінального провадження:

засудженої ОСОБА_6

представника органу з питань пробації ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові, одночасно в режимі відеоконференції з Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області, кримінальне провадження в порядку виконання вироку суду за апеляційною скаргою прокурора Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25 липня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні подання Прилуцького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про скасування звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці та мешканці АДРЕСА_1 , з середньою о світою, яка не працює та має на утриманні малолітню дитину, призначеного вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09 червня 2023 року, яким вона була засуджений за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75,76 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, за умови виконання покладених на неї обов`язків.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд вказав на відсутність переконливих доказів того, що ОСОБА_6 злісно ухиляється від виконання обов`язків та не бажає стати на шлях виправлення, що наразі не створює уявлення про умисне ухилення засудженої від відбування покладених на неї судом обов`язків, та дійшов висновку про те, що направлення ОСОБА_6 для відбування призначеного покарання буде передчасним і не відповідатиме меті призначеного покарання.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, постановити нову, якою задовольнити подання Прилуцького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про направлення звільненої від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_6 для відбування покарання, призначеного вироком.

Крім того, враховуючи наявність у засудженої на утриманні малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає з ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 , винести окрему ухвалу в порядку ст. 378 КПК України щодо встановлення заходів піклування про малолітнього ОСОБА_10 .

Вказує на те, що 11 серпня 2023 року ОСОБА_6 були роз`яснені порядок, умови та обов`язки відбування покарання, по попереджено про наслідки у разі їх порушення, оголошено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, з якою засуджена була ознайомлена під розпис.

18 вересня, 02 та 16 жовтня 2023 року ОСОБА_6 не з`явилась на реєстрацію та прибула до органу пробації лише 28 жовтня 2023 року пояснивши, що поїхала в АДРЕСА_2 до свого співмешканця та захворіла, місяць лікувалася, але до лікаря не зверталася, тому документально причини своєї неявки повідомити не може.

До засудженої було застосоване застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням під її особистий підпис. Однак, не зважаючи на роз`яснювальну роботу та попередження ОСОБА_6 продовжила порушувати обов`язок суду та не з`явилась для реєстрації 06 та 20 травня, а також 03 червня 2024 року. Самостійно засуджена до органу пробації не прибула та з`явилась лише 05 червня 2024 року, отримавши виклик до органу пробації особисто від фахівця Прилуцького районного відділу.

ОСОБА_6 пояснила, що 06 травня 2024 року не прибула, оскільки садила город в с. Лучківка, а 20 травня та 03 червня 2024 року не прибула, бо побоялася, адже розуміла, що в неї вже три неявки до органу пробації і її матеріали можуть бути направлені до суду для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання.

У судовому засіданні ОСОБА_6 не заперечувала, що шість разів не прибула на реєстрацію до органу пробації без поважних причин, тим самим, своїми діями підтвердила небажання стати на шлях виправлення, легковажно відноситься до відбування звільнення з випробуванням, не виконує обов`язки, які визначені кримінально-виконавчим кодексом України, Законом України «Про пробацію» та покладені на неї судом. З огляду на викладене, прокурор вважає, що наявні всі підстави для задоволення подання.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, за систематичне нез`явлення на реєстрацію засуджену ОСОБА_6 направити в місця позбавлення волі для відбування призначеного покарання, представника органу з питань пробації, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, засуджену, яка заперечувала проти доводів прокурора, просила повірити їй, вона одна виховує дитину, на її утриманні перебуває матір, яка має інвалідність третьої групи, запевнила суд, що в подальшому дотримуватиметься належної поведінки та виконуватиме покладені на неї судом обов`язки, перевіривши доводи апеляційної скарги, особової справи засудженої, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09 червня 2023 року ОСОБА_6 засуджена за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнена від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, за умови виконання обов`язків, визначених ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно з ч. 3 ст. 164 КВК України, звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України несприятливий наслідок направлення засудженого для відбування покарання настає в двох випадках. Перший коли засуджений в період проходження іспитового строку не виконує покладених одного чи кількох обов`язків. Другий якщо засуджений протягом іспитового строку систематично (три і більше рази) вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, види яких, передбачені ст. 24 КУпАП.

17 липня 2023 року вирок суду надійшов на виконання Прилуцькому районному відділу філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області.

11 серпня 2023 року ОСОБА_6 поставлена на облік, ознайомлена зі своїми правами та обов`язками, їй роз`яснені порядок та умови відбування покарання з випробуванням, а також наслідки порушення цих умов.

Відповідно до постанови про встановлення днів явки на реєстрацію ОСОБА_6 була зобов`язана з`являтись до Прилуцького РВ філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області першого та третього понеділка кожного місяця.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_6 не з`явилася на реєстрацію 18 вересня 2023 року, 02 жовтня 2023 року, 16 жовтня 2023 року, а також 06 травня 2024 року, 20 травня 2024 року та 03 червня 2024 року.

18 жовтня 2023 року ОСОБА_6 пояснила, що не прибула на реєстрацію 18 вересня, 02 та 16 жовтня 2023 року з тих причин, що виїхала в АДРЕСА_2 до свого співмешканця у гості, там захворіла, у зв`язку з чим не могла виїхати, бо місяць лікувалася. До лікаря не зверталася, у зв`язку чим документально не може підтвердити той факт, що вона хворіла.

За неявку на реєстрацію засудженій ОСОБА_6 було оголошено письмове попередження та проведено профілактичну бесіду, під час якої повторно роз`яснено права та обов`язки засудженої особи та попереджено, що в разі невиконання обов`язків, визначених законом та покладених судом, систематичного вчинення правопорушень, матеріали щодо неї будуть направлені для суду для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення її для відбування призначеного судом покарання.

До 06 травня 2024 року ОСОБА_6 без пропусків прибувала до органу пробації на реєстрацію та не допускала жодних інших правопорушень.

06 травня 2024 року ОСОБА_6 не прибула для реєстрації, оскільки поїхала в с. Лучківка Прилуцького району садити город (з її пояснень). В подальшому не прибула для реєстрації 20 травня та 03 червня 2024 року через страх того, що фахівець органу з питань пробації направить в суд матеріали щодо вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання та направлення її в місця позбавлення волі.

У період часу з 06 травня по 05 червня 2024 року ОСОБА_6 перебувала на телефонному зв`язку, на дзвінки фахівця органу з питань пробації відповідала вона або ж її матір, якій належав телефонний номер, а також сама телефонувала інспектору, що вказує на те, що засуджена не мала наміру переховуватись від органу пробації.

Досліджені матеріали особової справи свідчать про те, що за місцем проживання щодо ОСОБА_6 скарг не надходило, за час мешкання засуджена зарекомендувала себе з посереднього боку: алкогольної та наркотичної залежності не має, громадській спокій не порушує, не одружена на вихованні має одну дитину, проживає з матір`ю, яка має інвалідність, морально й психологічно врівноважена, із сусідами дружніх стосунків не підтримує.

З огляду на те, що наявні у матеріалах справи документи свідчать лише про те, що ОСОБА_6 шість разів не з`явилась для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не притягувалася до адміністративної відповідальності, за відсутності інших даних, які б свідчили про її небажання стати на шлях виправлення, а також негативних характеризуючих даних, даних про вчинення інших правопорушень, які б об`єктивно вказували на те, що засуджена має намір продовжити свою злочинну діяльність, колегія суддів вважає, що питання про скасування іспитового строку та направлення засудженої в місця позбавлення волі для відбування призначеного вироком суду покарання, є передчасним.

Питання про те, що ОСОБА_6 не прибула для реєстрації без поважних на те причин не може бути розцінено однозначно з урахуванням даних про те, що засуджена вказувала, що в період з 18 вересня по 18 жовтня 2023 року вона хворіла, але документально не змогла підтвердити цю обставину з огляду на те, що до лікаря не зверталася. Колегія суддів не може прийти до переконання про те, щоб визнати цю причину не поважною, адже фактично ОСОБА_6 перебувала в іншому населеному пункті, тобто не мала можливості звернутися до свого сімейного лікаря, з яким у неї укладено декларацію. Звернення до приватного лікаря потребує додаткових грошових коштів, що є проблемою для особи, яка не працює, при цьому на утриманні має малолітню дитину.

Зважаючи на повідомлені засудженою обставини, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_6 18 вересня, 02 та 16 жовтня 2023 року не прибула на реєстрацію з поважних причин.

Поважною причиною неявки на реєстрацію колегія суддів приймає й ту обставину, що 06 травня 2024 року ОСОБА_6 перебувала в селі та садила город, адже від отримання власного врожаю залежить добробут її родини, в тому числі й малолітньої дитини, яка перебуває у неї на вихованні, та яку вона має забезпечувати належним харчуванням.

Отже, фактично, засуджена двічі не прибула на реєстрацію без поважних на те причин, пояснюючи таку неявку страхом перед тим, що матеріали про скасування звільнення від відбування покарання будуть направлені до суду. Такі причини не можуть бути визнані поважними та свідчать про невиконання засудженою покладеного на неї обов`язку.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з думкою сторони обвинувачення про те, що така неявка свідчить про злісне ухилення ОСОБА_6 від виконання покладених на неї обов`язків та небажання ставати на шлях виправлення.

Так, матеріали особової справи не містять жодного документу, який би негативно характеризував ОСОБА_6 .. При цьому коли фахівець органу з питань пробації ставив її на облік 11 серпня 2023 року було з`ясовано, що засуджена перебуває на четвертому місяці вагітності, однак дитину вона так і не народила, при цьому, психологічні наслідки, які наступили для жінки в цей період часу, з`ясовані фахівцем не були.

Для попередження вчинення порушень фахівцем органу пробації з ОСОБА_6 було проведено п`ять тренінгових занять по розвитку конструктивного мислення, але не зрозуміло яким чином, такі заняття сприяли тому, що засуджена в подальшому не допускала порушень порядку та умов відбування покарання з випробуванням та стала на шлях виправлення. Жодних профілактичних бесід із засудженою не проводилось.

У матеріалах справи мається одне єдине попередження ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання від 18 жовтня 2023 року.

Таким чином, матеріали особової справи свідчать про те, що уповноважена особа органу з питань пробації, окрім того, щоб збирати інформацію про особу засудженої, не проводила з ОСОБА_6 належну роботу, скеровану на те, щоб особа стала на шлях виправлення.

З матеріалів особової справи засудженої не можна встановити, який індивідуальний план був складений уповноваженою особою органу пробації щодо засудженої, які програми фахівець органу пробації вважав за потрібне застосувати з метою сприяння виправленню засудженої, окрім тих формальних довідок про проведення однотипних тренінгових занять, які не зрозуміло яким чином сприяли запобіганню вчиненню порушень відбування покарання з випробуванням.

Такий підхід є принципово неправильним та суперечить самій апробаційній програмі, яка і була створена для того, щоб за допомогою уповноважених осіб засуджені ставали на шлях виправлення. Не тільки нагляд за засудженими входить до обов`язків інспектора і це є принципова позиція правової держави.

Отже, подання Прилуцького районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області про скасування випробування та направлення засудженої ОСОБА_6 для відбування призначеного вироком покарання, є передчасним, не відповідає встановленим фактичним обставинам справи, суперечить даним про особу засудженої та її поведінці під час випробування.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 537-539 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_11 залишити без задоволення, а ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25 липня 2024 року про скасування звільнення від призначеного вироком суду покарання щодо ОСОБА_6 , без зміни.

Ухвала набуває законної сили негайно й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14