УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2024 Справа №607/14841/24 Провадження №1-кп/607/1742/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду, в м. Тернополі кримінальне провадження №0001243 від 21 травня 2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Здовбиця, Здолбунівського району, Рівненської області, громадянки України, з вищою освітою, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

20.05.2024 близько 16:00 год. у ОСОБА_6 , яка знаходилася за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_2 виник злочинний умисел, спрямований на жорстоке поводження з двома і більше тваринами, з особливою жорстокістю.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 20.05.2024 близько 16 год. 00 хв., перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 діючи умисно, зневажаючи загальноприйняті в суспільстві норми моралі щодо ставлення до тварин, в порушення ч. 2 ст. 1 8 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21 лютого 2006 року № 3447-1У-ВР, яка передбачає заборону вчинення дій, що суперечать принципам захисту тварин від жорстокого поводження, з метою вбивства власних безпородних семи цуценят, які відносяться до хребетних, діючи з протиправним умислом, взяла 7 цуценят, які на той час, знаходились за адресою її проживання та помістила в поліетиленовий пакет білого кольору. Після чого, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 перенесла пакет з цуценятами до лісосмуги, що неподалік локомотивного Депо, що по АДРЕСА_3 та кинула його у викопану яму, яку засинала землею, з метою позбавлення тварин повітря, а від так можливості дихати, що призвело до загибелі цуценят унаслідок їх удушення ґрунтом, та свідчить про особливу жорстокість.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України, тобто у жорстокому поводженні з тваринами, що належать до хребетних, що призвело до загибелі тварин, вчинене з особливою жорстокістю, щодо семи тварин.

08 липня 2024 року між прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди, прокурор та обвинувачена дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 299 КК України. Обвинувачена ОСОБА_3 у повному обсязі визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинна понести за вчинений злочин, а саме у виді позбавлення волі на строк 5 років із звільненням останньої від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, та отримана згода обвинуваченої на його призначення. Також, сторонами угоди узгоджено, що застосування додаткового покарання - конфіскація тварини є неможливим, оскільки тварини загинули, а отож відсутні і підстави для застосування додаткового виду покарання у виді конфіскації тварини. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні обвинуваченій. При визначені міри покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , а саме: визнання вини, щире каяття та активне сприяння обвинуваченою розкриттю кримінального правопорушення та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор в судовому засіданні, вважає, що при укладенні даної угоди дотриманні вимоги і правила КПК України та КК України, просить дану угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачена ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні також просять укладену з прокурором угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання для обвинуваченої та інші передбачені угодою заходи.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачена беззастережно визнала себе винуватою, згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 - 7 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 жорстоко поводилася з тваринами, що належать до хребетних, що призвело до загибелі тварин, вчинене з особливою жорстокістю, щодо семи тварин, а тому її дії кваліфіковані вірно за ч. 3 ст. 299 КК України, за якою належить призначити їй узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання, у виді позбавлення волі на строк 5 років із звільненням останньої від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та з покладенням обов`язків, передбачених 76 КК України.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 124 КПК України, з обвинуваченої підлягають стягненню на користь держави витрати за проведення експертиз.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 474 та 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити у кримінальному провадженні №0001243 від 21 травня 2024 року угоду про визнання винуватості від 08 липня 2024 року, укладену між прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 08 липня 2024 року покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй 1 (один) рік іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_3 , відповідно до вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, в період дії іспитового строку, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/120-24/7490-Д від 28 червня 2024 року в розмірі 1893, 20 (одна тисяча вісімсот дев`яносто три гривні двадцять копійок).

Речові докази:

- відеозаписи, які містяться на DVD-R диску - залишити при матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили;

- протокол патологоанатомічного розтину трупа тварини №001144 на 1 арк.; звіт про результати дослідження патологічного (біологічного) матеріалу №001144 п.м./24 від 23.05.2024 року на 1 арк. - залишити при матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1