справа № 179/375/24
провадження № 1-в/179/43/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2024 року селище Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Новомосковського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про звільнення від покарання

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмухайлівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянина України, із повною середньою освітою, не одруженого, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного йому покарання з випробуванням на 1 рік та з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Начальник Новомосковського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області звернувся до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області із поданням, в якому вказує, що 06.05.2024 до Магдалинівського районного сектору філії Центру пробації у Дніпропетровської області на виконання надійшов вирок відносно ОСОБА_5 , засудженого 18.03.2024 Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, за вчинення таємного викрадення чужого майна 28.10.2023 на суму 1033,33 грн., в листопаді 2023 року на суму 925,00 грн., 05.12.2023 на суму 925,00 грн., 15.12.2023 на суму 750,00 грн., 08.01.2024 на суму 2000,00 грн. та 05.02.2024 на суму 775,00 грн.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ХІ від 17.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, внесено зміни до КУпАП, а саме: ст.51 КУпАП викладено в редакції, яка визначає, що дрібною крадіжкою є викрадення майна вартістю від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_5 скоїв крадіжку чужого майна, однак сума завданих збитків менша, ніж та, з якої наступає кримінальна відповідальність відповідно внесених змін до КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання, тому просив суд звільнити засудженого ОСОБА_5 від призначеного судом покарання у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Представник Новомосковського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання органу пробації.

Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Заслухавши прокурора, дослідивши подання та матеріали особової справи засудженого, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2024 року ОСОБА_5 був засуджений за ч.4 ст.185 КК України, тобто за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану, до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі із іспитовим строком за ст. 75, 76 КК України на 1 рік, відповідно до якого вчинив 6 епізодів викрадення чужого майна на суму, що не перевищує два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі за текстом - Закон 3886-IX), відповідно до якого стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Дрібне викрадення чужого майна» викладена в новій редакції, та передбачає, що дрібним є викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У зв`язку із прийняттям даного закону з 09.08.2024 втратив чинність Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна», відповідно до якого стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Дрібне викрадення чужого майна» була викладена в новій редакції, та передбачала, що дрібним є викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Так, пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

За ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць становить 3028 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» у 2023 році встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2023 - 2684 грн.

Отже, для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального неоподатковуваний мінімум у 2024 році складає 1514 грн. (3028 / 2 = 1514), у 2023 році складає 1342 грн (2684/2 =1342).

В свою чергу, починаючи з 09.08.2024 майновим критерієм відмежування дрібної крадіжки, за яку передбачено адміністративну відповідальність, від крадіжки як кримінального правопорушення, є два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що для діянь, вчинених у 2024 році, що становить 3028 грн. (1514 х 2 = 3028), у 2023 році 2684 грн. (1342 х 2 = 2684).

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.01.2021 по справі № 306/7567/12, за загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас, у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у частині першій статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Згідно положень ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

На підставі ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» належить до закону, яким можуть вноситися зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність.

Оскільки, з набранням чинності Законом 3886-IX втратив чинність Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна», який встановлював, що кримінальним правопорушенням визнавалась крадіжка майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (в 2024 році становить 302,8 грн., в 2023 році 268,4 грн.), то саме Закон 3886-IX скасовує кримінальну протиправність діяння - крадіжки, якщо вартість майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (в 2024 році становить - 3028 грн., в 2023 році - 2684), тому відповідно до вимог ст. 5 КК України має зворотну дію в часі.

На підставі ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.2, 3 ст. 74 КК України.

Згідно із п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, п.13 ч.1 ст.537 КПК.

Враховуючи викладене обґрунтування, а також те, що у вчиненому засудженим діянні вартість викраденого майна за 6 епізодами становила на суми, що не перевищують двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на момент вчинення правопорушення не перевищувало 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (у 2023 році становило 2684 грн., а у 2024 році 3028 грн.), то ОСОБА_5 є засудженим за діяння, караність якого законом на теперішній час усунена, внаслідок чого він підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання відповідно до ч.2 ст.74 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 підлягає звільненню від призначеного судом покарання за вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2024 року.

Керуючись ст.74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 18 березня 2024 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України, звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України звільнити від призначеного покарання.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1