Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №11-сс/4805/507/24
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 22.08.2024 року, якою задоволено клопотання старшої слідчої СВ ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенськ Миколаївської області,-

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 17 жовтня 2024 року включно, із визначенням розміру застави 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400 грн.,-

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме : цілодобовий домашній арешт за місцем служби 199 Навчальний центр (Троянів). Вважає, що ухвала суду не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки ризики, на які посилався прокурор, не доведені та не враховано, що підозрюваний має постійне місце реєстрації та проживання, є військовослужбовцем та бажає проходити службу в ЗСУ. Зазначає, що прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що старша слідча СВ ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідча послалася на те, що в провадженні СВ ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000586 від 19.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.06.2024 відповідно до рішення Казанківського районного суду Миколаївської області ОСОБА_7 умовно-достроково звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі для проходження військової служби за контрактом та в подальшому направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

Солдат ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем та раніше засудженим за вчинення майнових корисливих злочинів, знову підозрюється у вчиненні нового умисного злочину проти власності за наступних обставин.

Так, 18.08.2024 близько 23 год. 10 хв. ОСОБА_7 підійшов до неогородженої території домоволодіння АДРЕСА_1 , де побачив автомобіль марки «CHERY», моделі «AMULET», д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору та у цей час у нього виник умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, вчиненого повторно. ОСОБА_7 , розуміючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, повторно, маючи корисливий мотив та прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою використання його як засобу пересування, протиправно, всупереч волі власника, без його згоди, підійшовши до автомобіля марки «CHERY», моделі «AMULET», д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору, відкрив незачинені на замок водійські дверцята, проник у салон автомобіля, де побачив ключ у замку запалення. Після чого, ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, запустив двигун вказаного автомобіля «CHERY» та поїхав у напрямку м. Козятин Козятинського району Вінницької області, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на суму 143 500 гривень.

20.08.2024 ОСОБА_7 в межах даного кримінального провадження було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

20.08.2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 289 КК України,

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України підтверджується: протоколом прийняття заяви від 19.08.2024 про вчинене кримінальне правопорушення; протоколом огляду місця події від 19.08.2024; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 19.08.2024, яка вказала, що 18.08.2024 близько 21:00 годин вона разом зі своїм чоловіком залишили її автомобіль марки «CHERY», моделі «AMULET», д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору, який вона придбала у 2019 році, біля будинку АДРЕСА_1 , та в подальшому коли остання вийшла з будинку о 04 год. 40 хв. виявила, що автомобіль викрали; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 19.08.2024,; рапортом поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону патрульної поліції УПП у Вінницькій області від 19.08.2024 про виявлення автомобіля марки «CHERY», моделі «AMULET», д.н.з. НОМЕР_2 ; протоколом огляду місця події від 19.08.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучено автомобіль марки «CHERY», моделі «AMULET», д.н.з. НОМЕР_2 , та слідову інформацію; протоколом затримання ОСОБА_7 від 20.08.2024, під час якого у останнього вилучено, зокрема, ключі від замку запалення автомобіля марки «CHERY», моделі «AMULET», д.н.з. НОМЕР_2 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 20.08.2024, відповідно до якого останній відмовився від показань згідно ст. 63 КК України; протоколом огляду предмету (мобільного телефону) від 20.08.2024, під час якого встановлено, що в історії пошуку браузера наявні запити про зняття блокування керма без ключа запалення; протоколом пред?явлення предметів (речей) для впізнання потерпілій ОСОБА_11 від 20.08.2024, під час якого остання впізнала свої ключі від вказаного автомобіля; протоколами допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 від 20.08.2024, які вказали, що являються військовослужбовцями та їх підлеглий ОСОБА_7 17.08.2024 самовільно залишив військову частину; протоколами допиту свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ОСОБА_21 та ОСОБА_22 від 20.08.2024, висновком судової дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/106-24/12544-Д від 20.08.2024, під час якої встановлено, що вилучені сліди рук з транспортного засобу марки «CHERY», моделі «AMULET», д.н.з. НОМЕР_2 , належать ОСОБА_7 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Отже, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, звільнений від покарання умовно-достроково, а тому наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 під тяжкістю можливого покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, може переховуватися від органу досудового розслідування або суду, може впливати на потерпілу та свідків, з метою зміни їх показань , перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином , вчинити інше кримінальне правопорушення. Слідча просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, оскільки інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.

Враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, доведеність прокурором ризиків, передбачених п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та неможливість запобігання вказаним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, слідчій суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчої та застосував до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у відповідності до п.2 ч.5 ст.182, ч.3 ст.183 КПК України.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 слідчим суддею в повній мірі враховані вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, в провадженні СВ ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000586 від 19.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого 2 ст. 289 КК України.

20.08.2024 ОСОБА_7 в межах даного кримінального провадження було затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, яке відносяться до категорії тяжкого злочину та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років з конфіскацією майна або без такої.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України підтверджується доказами, які містяться в матеріалах клопотання слідчої

Більш того, обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі сторона захисту не оспорює, оскільки в ній йдеться лише про застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Слідчим суддею також враховано доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме : можливість переховуватися від органу досудового розслідування або суду, можливість впливати на потерпілу та свідків, з метою зміни їх показань, можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик можливого переховування ОСОБА_7 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тяжкістю можливого покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого останньому кримінального правопорушення.

Ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні обґрунтовано тим, що підозрюваний ОСОБА_7 та свідки, ряд з яких знайомі підозрюваному, оскільки являються його товаришами по службі, а тому підозрюваний може вчиняти спроби впливу на учасників кримінального провадження з метою уникнення відповідальності.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином обґрунтований тим, що підозрюваний ОСОБА_7 являється жителем Миколаївської області та на даний час у зв`язку із проходженням служби фактично не має постійного місця проживання, неодружений, на утримані малолітніх та неповнолітніх дітей не має, що свідчить про відсутність стримуючих факторів знаходження останнього по місцю проживання та реєстрації.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий та після дострокового звільнення його від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, повторно підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що з огляду на тяжкість покарання, передбаченого за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , даних про особу останнього та доведеності ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є достатні підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави у межах, передбачених п.2 ч.5 ст.182 КПК України, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити його належної процесуальної поведінки.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується та вважає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, оскільки слідчим суддею проведено аналіз всіх ризиків та наведено переконливі мотиви доведеності прокурором наявності вказаних ризиків.

Доводи апелянта про те, що до підозрюваного може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Не наведено обґрунтованих доводів, які б вказували на належну процесуальну поведінку підозрюваного в разі застосування до нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою і в апеляційній скарзі сторони захисту.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо неврахування слідчім суддею особи підозрюваного, який має постійне місце проживання та реєстрації, є військовослужбовцем ЗСУ, готовність та бажання його далі проходити військову службу, ведення здорового способу життя, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказані дані про особу підозрюваного не спростовують висновки слідчого судді щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, враховуючи, що це не стримало ОСОБА_7 від протиправної поведінки.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не можуть бути визнані колегією суддів достатніми для скасування оскаржуваного судового рішення, яке є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 22.08.2024 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 17 жовтня 2024 року включно, із визначенням розміру застави 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400 грн. без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :