Справа № 517/564/24
Провадження № 1-в/517/19/2024

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року с-ще Захарівка Одеської області

Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

начальника Роздільнянського РС №2 ДУ «Центр пробації» ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Захарівка Роздільнянського району Одеської області, подання начальника Роздільнянського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_4 про вирішення питання звільнення від покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України засудженої вироком Фрунзівського районного суду Одеської області від 08.05.2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Давидівка Фрунзівського району Одеської області, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, до покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на один рік, за діяння, караність якого усунена Законом України від 18.07.2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»,

ВСТАНОВИВ:

16.09.2024 року до Фрунзівського районного суду Одеської області надійшло вказане подання начальника Роздільнянського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_4 стосовно засудженої ОСОБА_5 . В обґрунтування подання інспектор вказує, що ОСОБА_5 засуджена вироком Фрунзівського міськрайонного суду Одеської області від 08.05.2024 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, до покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на один рік та з 13.06.2024 року перебуває на обліку в Роздільнянському РС № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, де відбуває вказане покарання.

Начальник Роздільнянського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_4 зазначає, що згідно вказаного вироку суду ОСОБА_5 в умовах воєнного стану вчинила крадіжку 07.02.2024 року, завдавши потерпілому майнової шкоди на загальну суму 2496,00грн.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України від 18.07.2024р. №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон України від 18.07.2024р. №3886-IX), яким встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 КУпАП.

Оскільки, відповідно до ч.3 ст.51 КУпАП в редакції Закону України від 18.07.2024р. №3886-IX у 2024 році на час, до якого відноситься інкриміноване ОСОБА_5 діяння, а саме крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто до 3028грн. (2 х 1514грн. = 3028грн.), а тому її діяння відносяться до адміністративних правопорушень та кваліфікуються за ч.1 ст.51 КУпАП.

Вказані зміни в законодавстві скасовують кримінальну протиправність діяння, тобто мають зворотну дію у часі і можуть бути застосовані до засудженої ОСОБА_5 , у зв`язку з чим начальник РС просить звільнити засуджену від призначеного вироком Фрунзівського районного суду Одеської області від 08.05.2024 року покарання за діяння, караність яких усунена Законом України від 18.07.2024р. №3886-IX.

В судовому засіданні начальник Роздільнянського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_4 подання підтримала, просила його задовольнити; прокурор проти задоволення подання не заперечував.

Засуджена ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила.

Суд, розглянувши вказане подання, заслухавши пояснення начальника РС, думку прокурора, дослідивши матеріали подання, прийшов до наступного.

Згідно ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу

Так, п.13 ч.1 ст.537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

За правилами ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджена вироком Фрунзівського районного суду Одеської області від 08.05.2024 року по справі № 517/564/24 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, до покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на один рік.

Згідно вказаного вироку суду ОСОБА_5 вчинила в умовах воєнного стану крадіжку 07.02.2024 року, завдавши потерпілому майнової шкоди на загальну суму 2496,00грн.

Засуджена ОСОБА_5 з 13.06.2024 року перебуває на обліку в Роздільнянському РС №2 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, де відбуває призначене вироком суду покарання.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України від 18.07.2024р. №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає адміністративна відповідальність за ст.51 КУпАП.

Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст.185 КК України настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки) у тому разі, якщо крадіжка майна не є дрібною.

Як встановлено ч.6 ст.3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Отже, діяння, вчинені як викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість цього майна не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібним викраденням чужого майна і не є кримінально караним, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст.185 КК України.

Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Відповідно до положень ч.2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

В силу ч.1 ст.5 цього Кодексу закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

На переконання суду, унесення вищевказаних змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, адже ці зміни визначають розмежування між діями, які необхідно кваліфікувати як дрібне викрадення чужого майна, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, та таємним викраденням чужого майна (крадіжкою), за що передбачена кримінальна відповідальність.

За таких обставин, суд вважає, що фактична декриміналізація викрадення чужого майна, вартість якого не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.

Як встановлено п.5 підрозділу 1 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, згідно з яким податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

З 01.01.2024 року набрав чинності Закон України від 09.11.2023р. №3460-IX «Про Державний бюджет України на 2024 рік», статтею 7 якого з 1 січня 2024 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3028 гривень. Отже, податкова соціальна пільга станом на 1 січня звітного податкового 2024 року складає 3028грн. х 50% = 1514грн..

Таким чином, відповідно до ч.3 ст.51 КУпАП в редакції Закону України від 18.07.2024р. №3886-IX у 2024 році на час, до якого відносяться інкриміновані ОСОБА_5 діяння, а саме викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто до 3028грн. (2х1514 грн = 3028 грн).

Між тим, загальна вартість викраденого засудженою ОСОБА_5 07.02.2024 року чужого майна, що встановлена за вироком Фрунзівського районного суду Одеської області від 08.05.2024 року, становить відповідно 2496,00грн., що не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого наразі передбачена адміністративна відповідальність у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто до 3028грн., а тому діяння ОСОБА_5 відносяться до адміністративних правопорушень та кваліфікуються за ч.1 ст.51 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості зазначеного подання начальника Роздільнянського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_4 , оскільки засуджена ОСОБА_5 на теперішній час відбуває покарання за вчинення діянь, кримінальна караність яких усунена Законом України від 18.07.2024р. №3886-IX, а тому вона на підставі ч.2 ст.74 КК України підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Керуючись Законом України від 18.07.2024р. №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ч.2 ст.4, ч.1 ст.5, ч.2 ст.74 КК України, ч.2 ст.369, ст.372, п.13 ч.1 ст.537, ч.1, п.2) ч.2 ст.539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Роздільнянського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_4 - задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджену вироком Фрунзівського районного суду Одеської області від 08.05.2024 року по справі № 517/564/24 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, до покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на один рік, негайно звільнити від відбування призначеного цим судом покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України як особу, засуджену за діяння, караність якого усунена Законом України від 18.07.2024р. №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», обмежившись відбутим покаранням та зняти її з обліку в Роздільнянському районному секторі №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Фрунзівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів здня її оголошення (п.1 ч.1, п.2 ч.2 ст.395 КПК України).

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом (ч.ч.1, 2 ст.532 КПК України).

Суддя: