В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" листопада 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001638 від 12.05.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, працюючої бухгалтером у АТ «Банк Аванс», розлученої, яка має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

11.05.2024 року приблизно о 15 годині 01 хвилин ОСОБА_3 перебувала за адресою: АДРЕСА_2 , у приміщенні магазину «EUROSHOP», де у неї виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_3 , знаходячись у вказаному магазині, підійшла до лавки, яка призначена для покупців та примірки взуття, на якій знаходилась жіноча сумка бежевого кольору, всередині якої знаходилась тканинна сумка чорного кольору, чоловіче шкіряне портмоне, вартість якого складає 481 гривню 60 копійок, у якому перебували грошові кошти у сумі 10000 гривень, що належать потерпілому ОСОБА_5 , та, скориставшись тим, що за її діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, ОСОБА_3 взяла вказану сумку із зазначеними речами та помістила її до власної сумки, яку утримувала при собі, тим самим сховала викрадене майно, після цього, утримуючи викрадене майно покинула місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим завдала матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 10481 грн. 60 коп.

Допитана в судовому засіданні, ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнала в повному обсязі, щиро розкаялась та показала, що дійсно 11.05.2024 року приблизно о 15 годині 01 хвилин вона перебувала за адресою: АДРЕСА_2 , у приміщенні магазину «EUROSHOP», де на лавці для примірки взуття помітила жіночу сумку бежевого кольору, всередині якої знаходилась тканинна сумка чорного кольору, чоловіче шкіряне портмоне, у якому перебували грошові кошти у сумі 10 000 гривень, після чого, скориставшись тим, що за її діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, вона взяла вказану сумку та помістила її до своєї власної сумки, сховавши її, після чого вказані речі залишила на деякий час у камері схову речей, повернулась в приміщення магазину, де побачила, що люди шукали свої речі, вона злякалась, забрала викрадені речі і поїхала на власному авто до місця проживання. Крім того, ОСОБА_3 додала, що дуже жалкує про свій вчинок, повністю відшкодувала завдану нею матеріальну шкоду потерпілому, а тому просить суд, враховуючи пом`якшуючі обставини, зокрема те, що на її утриманні є двоє неповнолітніх дітей, батько, який потребує догляду, наявність офіційного місця роботи та позитивної характеристики з місця роботи, не карати її суворо, застосувавши положення ст. 69 та 75 КК України та звільнити її від відбування покарання з іспитовим строком.

Таким чином, показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яе відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченої, яка працює, розлучена, має двох неповнолітніх дітей та батька, який потребує догляду, раніше не судима, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує її вік та стан здоров`я.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданої матеріальної шкоди, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей та батька, який потребує догляду.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Отже, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, обставин та наслідків вчинення кримінального правопорушення, з урахуванням особи обвинуваченої, посткримінальну поведінку обвинуваченої, ставлення до вчиненого та наявності декількох обставин, які пом`якшують покарання, а саме щирого каяття, активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільного відшкодування завданої матеріальної шкоди, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей та батька, який потребує догляду, що у своїй сукупності, на переконання суду, істотно знижує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а тому, враховуючи викладене, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі. Крім того, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що її перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства та вважає за можливе застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинувачену обов`язки, визначені ст. 76 КК України. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

У порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів. Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1/один/ рік.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- два CD-R диски, зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- тканинну сумку тілесного кольору з вишивкою бісером, з малюнком панди, сумку шопер тканинну чорного кольору з написом білого кольору «Nescafe», чоловічий гаманець чорного кольору по типу шкіри, прошитий червоними нитками, із зображенням тризуба, всередині якого було виявлено паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , № НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, реєстраційний номер т.з. НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_7 , НОМЕР_3 , посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , НОМЕР_4 , банківська картка банку «ПриватБанк» з номером НОМЕР_5 , банківська картка банку «ПриватБанк» з номером НОМЕР_6 , повернути власнику ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 481 гривню 60 копійок за проведення судової експертизи № 3008/24 від 18.06.2024 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право звернутися із заявою про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, учасниками в якому вони були.

Суддя: