Справа №613/1857/24 Провадження № 1-кп/613/206/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Богодухові клопотання прокурора Богодухівської окружної прокуратури Харківської області про продовження строку дії запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000487 від 17.09.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Полкова Микитівка Богодухівського району Харківської області, громадянина України, українця, розлученого, пенсіонера за віком, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч. 1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Богодухівського районного суду Харківської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

07 листопада 2024 року у підготовчому судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою, обґрунтоване з посиланням на наявність ризиків, визначених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, та недостатність більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків. На думку прокурора, ризик переховування від суду обумовлюється тяжкістю злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , відсутністю у нього стійких соціальних зв`язків у місці постійного проживання (у нього немає дружини, неповнолітніх дітей або інших утриманців) та місця роботи, оскільки обвинувачений отримує пенсію, яку може зняти в будь-якому місці. Вказані обставини, на думку прокурора, підтверджують неприв`язаність ОСОБА_5 до проживання у певній місцевості та можливість переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за злочин, у якому він обвинувачується. Крім того, прокурор вважає, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може незаконно вплинути на потерпілого, який є його рідним братом та проживає з ним в одній квартирі, а також свідків, місце проживання яких йому відоме, що може призвести до викривлення показань та втрати доказів вчинення кримінального правопорушення. При цьому, показання, надані ними на стадії досудового розслідування, судом не беруться до уваги. Враховуючи викладене, з посиланням на практику Європейського суду з прав людини та ч.1 ст.177, ст.178, п.4 ч.2 ст.183 КПК України, прокурор стверджує про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 строком на 2 місяці.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні подане клопотання підтримав з підстав, викладених в останньому. Наполягав на наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений та захисник у підготовчому судовому засіданні проти клопотання прокурора заперечували. Обвинувачений зазначив, що не має наміру переховуватися або незаконно впливати на потерпілого та свідків. Захисник пояснив, що підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слугувала, зокрема, підозра у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України. В ході досудового розслідування дії ОСОБА_5 було перекваліфіковано на ч.1 ст.121 КК України, тобто, суспільна небезпечність діяння, яке інкримінується його підзахисному, зменшилась. Зменшилась і тяжкість ймовірного покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину. Зменшення тяжкості пред`явленого обвинувачення та тяжкості покарання, з урахуванням наявності у ОСОБА_5 стійких соціальних зв`язків двох дорослих доньок, та віку обвинуваченого свідчить про відсутність ризику переховування від суду. Крім того, захисник зазначив, що ризик незаконного впливу ОСОБА_5 на потерпілого у справі, який є його рідним братом, та основного свідка сусідку обвинуваченого, може бути усунутий шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу цілодобового домашнього арешту за місцем проживання доньки обвинуваченого ОСОБА_6 , яка проживає поза межами м. Богодухів Харківської області та не заперечує проти проживання з нею батька на час судового розгляду кримінального провадження. Беручи до уваги викладене, враховуючи вік та незадовільний стан здоров`я обвинуваченого, який є пенсіонером, раніше не судимий, просить замінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши доводи клопотання про продовження строку запобіжного заходу, дослідивши письмові матеріали справи, зазначає наступне.

Ухвалою слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 19.09.2024 застосовано у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на строк 60 днів, тобто до 15 листопада 2024 року включно.

Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. Під час розгляду таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

За приписами ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у нього постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; його майновий стан, наявність судимостей, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Судом встановлено, що підставою для обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слугувала обґрунтованість підозри у вчиненні обвинуваченим злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України.

Як вбачається зі змісту клопотання прокурора та підтвердив захисник у судовому засіданні, в ході досудового розслідування 24.10.2024 було змінено правову кваліфікацію у кримінальному провадженні з ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України на ч.1 ст.121 КК України.

Обгрунтованість підозри у вчиненні вказаного злочину не оспорювалась сторонами під час підготовчого судового засідання, і наразі не є предметом розгляду в рамках підготовчого судового засідання. Водночас, обґрунтованість цієї підозри та пред`явленого обвинувачення буде вивчена судом під час розгляду справи по суті та ухвалення одного з рішень, передбачених ст. 373 КПК України.

Водночас, враховуючи, що обвинуваченим не оспорювався сам факт події, за результатами якої було зареєстроване кримінальне провадження № 0000487 від 17.09.2024, наразі у суду відсутні підстави вважати підозру у вчиненні злочину необгрунтованою.

Надаючи оцінку клопотанню прокурора, суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Також, у даному рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що тривале тримання під вартою може бути виправдане в тому чи іншому випадку тоді, коли є певні ознаки існування суспільного інтересу, що, попри презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої свободи.

Крім того, судом взято до уваги відсутність у ОСОБА_5 працевлаштування, дружини, неповнолітніх дітей, інших утриманців, що вказує на відсутність у нього соціальних зв`язків такого ступеня і характеру, що повністю забезпечили б належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та беззаперечно усунули б ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Наявність у ОСОБА_5 двох повнолітніх доньок, на даній стадії судового провадження, не здатна повністю усунути ризик переховування від суду.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненні злочину, відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків у місці постійного проживання свідчать про наявність ризику переховування від суду, передбаченого п. 1 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, суд зауважує, що на даний час триває стадія підготовчого судового засідання, судом не допитані потерпілий та свідки. Враховуючи, що потерпілий у справі є рідним братом обвинуваченого, а місце проживання свідків відоме обвинуваченому, основний свідок у справі є сусідкою ОСОБА_5 , суд вважає обгрунтованими доводи прокурора про наявність ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків з метою надання ними свідчень на користь обвинуваченого.

При цьому, в силу приписів ч.4 ст.95 КПК України показання, надані свідками на досудовому розслідування, не повинні братися судом до уваги.

З огляду на викладене, суд вважає, що ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, встановлений під час обрання запобіжного заходу обвинуваченому, продовжує існувати та не зменшився, а зміна правової кваліфікації дій ОСОБА_5 з ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України на ч.1 ст.121 КК України не свідчить про повне усунення ризику переховування від суду та наразі не дає суду можливості змінити запобіжний захід стосовно обвинуваченого на менш суворий.

Доказів того, що у обвинуваченого наявні родичі на території Богодухівського району Харківської області, зокрема, доньки, які б змогли утримувати ОСОБА_5 на час перебування під домашнім арештом та забезпечувати належне виконання ним процесуальних обов`язків, а також того, що такі родичі згодні на це до суду не надано.

З огляду на викладене, у суду відсутні достатні підстави вважати, що обвинувачений може утримуватися під цілодобовим домашнім арештом за місцем проживання доньки ОСОБА_6 , та що на даний час такий запобіжний захід може забезпечити належне виконання процесуальних обов`язків.

Утримання обвинуваченого під домашнім арештом за місцем проживання є неможливим з огляду на наявність ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків.

Більш м`який запобіжний захід, зокрема, особисте зобов`язання, особиста порука, застава не здатні запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Отже, враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 в разі визнання винним у вчиненні злочину, в якому він обвинувачується; відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків та прив`язки до проживання у певній місцевості, беручи до уваги стадію, на якій перебуває судовий розгляд даного кримінального провадження, - підготовче судове засідання, у зв`язку з чим на даний час судом не допитані потерпілий та свідки, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 05 січня 2025 року включно.

Водночас, слід роз`яснити обвинуваченому, що сторона захисту не позбавлена можливості звернутися до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу в разі зміни обставин, які слугували підставою для його обрання, з дотриманням вимог ст.201 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178,183, 196, 197, 199, 314, 371, 372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Богодухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 05 січня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - протягом п`яти днів з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1