Справа № 635/923/22
Провадження № 1-кп/545/39/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.09.2024 Полтавський районний суд Полтавської області в складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Полтава обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному у ЄРДР № 0000179 від 14.02.2020, що надійшли з Харківської обласної прокуратури за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 146, ч.3 ст.149 КК України,

в с т а н о в и в :

До Харківського районного суду Харківської області 08.02.2022 надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 146, ч.3 ст.149 КК України.

Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Розпорядженням Верховного Суду від 08.03.2022 р. N 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосудця під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ, територіальна підсудність справ Харківського районного суду Харківської області визначена за Полтавським районним судом Полтавської області.

Ухвалою суду від 18.07.2022 по справі призначене підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні захисник заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, зокрема, відсутністю повної та докладної інформації щодо висунутого обвинувачення, неконкретність його формулювання, що унеможливлює реалізацію права на захист. Окрім того, вважає, що відсутність відомостей щодо фактичного місця перебування потерпілих унеможливлює їх виклик у судове засідання.

Обвинувачені клопотання підтримали.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував з огляду на відповідність змісту обвинувального акта вимогам закону; з приводу неявки потерпілих вважає за доцільне здійснити їх виклик у наступне судове засідання відповідно до положень ч. 8 ст. 135 КПК України шляхом опублікування повістки у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Потерпілі та представник потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 адвокат ОСОБА_16 у судове засідання не з`явилися з невідомих причин.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, додатково вивчивши в нарадчій кімнаті обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до висновку про повернення обвинувального акта прокурору з таких підстав.

Так, відповідно до вимог ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Обвинувальний акт повинен містити відомості, зазначені в ч.2 ст.291 КПК України, зокрема:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

Відповідно до вимог ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. У ньому підводяться підсумки розслідування і формулюється обвинувачення, на підставі якого обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого направляється до суду і визначається коло обставин, що підлягають дослідженню під час судового розгляду.

Згідно з положеннями п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Як вбачається з аналізу змісту наведених положень закону, формулювання обвинувачення має бути конкретним, тобто в ньому повинно бути детально описано місце вчинення злочину, час, спосіб вчинення, зокрема, конкретні дії (бездіяльність), які були скоєні обвинуваченим, ознаки суб`єктивної сторони злочину (форма вини, мотив, мета) та інші обставини, відповідно до положень ст. 91 КПК України.

У ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, закріплений принцип, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії більш грунтовно тлумачить зазначену норму, вказуючи на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу, та як деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи. Оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 р. у справі «Камінські проти Австрії» №9783/82 п. 79).

У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» №25444/94, п. 52; рішення від 25.07.2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94. п. 58; рішення від 20.04.2006 р. у справі ОСОБА_17 та інші проти Автсрії», №42780/98, п. 34).

До того ж право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого пп. «Ь» п. З ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Жупнік проти України» від 09 грудня 2010 року, межі гарантій, передбачених пп. «а» п. 3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, мають оцінюватись, зокрема, у світлі більш загального права на справедливий судовий розгляд, гарантованого п. 1 ст. 6 Конвенції. У кримінальних справах надання повної та докладної інформації щодо висунутого особі обвинувачення, яка надалі може бути сприйнята судом як юридична кваліфікація діяння, є неодмінною передумовою забезпечення справедливості провадження. Разом із цим підпункти «a» і «б» п. 3 ст.6Конвенції взаємопов`язані та визначають, що право бути поінформованим про характер і причину висунутого обвинувачення слід розглядати у світлі права обвинуваченого на підготовку свого захисту.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у справі № 750/9145/18 від 11.11.2020.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 за №8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинне містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.

Відповідно до вимог кримінального процесуального закону, зокрема, ст. ст. 277, 291 КПК України, обвинувачення має бути логічним і конкретним, виходячи з об`єктивно встановлених обставин кримінального правопорушення.

Згідно з обвинувальним актом, інкриміновані обвинуваченим кримінальні правопорушення вчинені в складі організованої злочинної групи, яку попередньо створив та зорганізував ОСОБА_7 .

Відповідно до положень ст. 28 ч. 3 КК України, злочин визнається вчиненим організованою групою, якщо в його готуванні або вчиненні брали участь декілька осіб (три і більше), які попередньо зорганізувалися у стійке об`єднання для вчинення цього та іншого (інших) злочинів, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи.

Організована група, відповідно до положень вказаної статті, характеризується наявністю таких ознак :

1)наявність декількох осіб (трьох або більше);

2)попередня їх зорганізованість у спільне об`єднання для готування або вчинення двох чи більше злочинів або вчинення тільки одного злочину, який потребує довготривалої підготовки;

3)стійкість такого об`єднання;

4)об`єднаність злочинів єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих па досягнення цього плану;

5)обізнаність всіх учасників такої групи з цим планом.

В обвинувальному акті не наведено детальних обставин та конкретних фактів, які свідчать про ознаки організованої злочинної групи.

Зокрема, не зазначений конкретний час(принаймні, місяць та рік), обставини та місце створення організованої злочинної групи, мотиви та умови, за яких учасники групи прийняли пропозицію ОСОБА_7 .

В обвинувальному акті не висвітлені обставини, яким саме чином учасники організованої групи, тримали зв`язок між собою та яким чином могли бути обізнані про вчинення кожного окремого злочину, яким саме способом ОСОБА_7 керував та контролював вчинення кожного окремого злочину учасниками групи та в яких його діях це проявлялося.

Також не наведено обставин, за яких організована група отримувала від своєї неправомірної діяльності грошові кошти, які суми та хто з учасників їх безпосередньо отримував, хто розподіляв ці кошти між учасниками та яким саме чином. Взагалі питання отримання грошових коштів від злочинної діяльності в обвинувальному акті не висвітлено.

По окремих епізодах злочинної діяльності не зазначено, у чому саме виражалось здійснення постійного контролю за умовами перебування потерпілих, їхньою поведінкою та контактами з іншими особами, хто з учасників групи здійснював у кожному конкретному епізоді такий контроль. Також не зазначено, у яких саме діях обвинувачених виражалось психологічне та фізичне насильство, хто саме з обвинувачених його здійснював, коли та за яких обставин, які наслідки наступили.

Щодо епізодів, які стосуються трудової експлуатації, не зазначено, у якому саме уразливому стані і з яких причин перебували потерпілі, що зумовило їхнє завербування обвинуваченими. Також у жодному з епізодів, що стосуються трудової експлуатації, не вказано, яку суму коштів отримував член організованої групи за експлуатацію потерпілого, а лише зазначено, скільки отримував потерпілий, та надалі зазначено, що більшу частину забирав обвинувачений, без відповідної деталізації(від якої суми більшу частину, у якому грошовому виразі, від кого отримував, чи розподілялась вона між учасниками групи та яким чином).

Також не деталізовано, у чому саме виражалось позбавлення звичайного повноцінного харчування, нелюдське та таке, що принижує гідність, поводження.

З аналізу змісту обвинувального акту вбачається, що у ньому загальними висловами наведені ознаки незаконного позбавлення волі людини та її трудової експлуатації та ознаки організованої злочинної групи, однак конкретних обставин, що стосуються часу, місця, способу вчинення таких дій, не зазначено.

Відповідно до вимог ст.ст.91, 374 КПК України подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення) є предметом обов`язкового доказування у кримінальному провадженні та у разі визнання особи винуватою підлягають зазначенню у мотивувальній частині вироку.

Вищезазначені суперечності та неконкретність формулювання обвинувачення, на підставі якого обвинувальний акт у кримінальному провадженні направляється до суду, свідчить про те, що органом досудового розслідування неповністю визначено коло обставин, що підлягають дослідженню під час судового розгляду та впливають на визначення правової кваліфікації інкримінованих злочинів, що перешкоджає призначенню судового розгляду, під час якого передбачено оголошення обвинувального акту та роз`яснення суті обвинувачення, яке в такому формулюванні не може бути зрозумілим обвинуваченим особам та обмежує їхнє право на підготовку до захисту, що може призвести до порушення принципів змагальності та рівності сторін у кримінальному процесі.

Окрім того, наведені суперечності та неконкретність формулювання обвинувачення позбавляє суд визначити межі судового розгляду щодо обвинувачених з огляду на положення ч.1 ст.337 КПК України.

Щодо повернення обвинувального акта з підстав невідповідності анкетних відомостей потерпілих суд приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити, зокрема, анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Пунктом 1 ч.3 ст.56 КПК України передбачено, що потерпілий має право бути завчасно поінформованим про час і місце судового розгляду.

За змістом ст.56, ч.7 ст.290, ч.2 ст.314, ч.2 ст.318, ст.325 КПК України потерпілий має бути належно повідомленим про закінчення досудового розслідування і проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду.

Здійснення судового провадження за відсутності потерпілих, яких належним чином не повідомлено про дату, час і місце судового розгляду, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та безумовною підставою для скасування судового рішення відповідно до ст. 412 КПК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 146, ч.3 ст.149 КК України, перебуває у провадженні Полтавського районного суду Полтавської області з 15.07.2022.

Підготовчі судові засідання призначались на 19.07.2022, 27.07.2022, 06.09.2022, 10.10.2022, 14.11.2022, 05.12.2022, 27.12.2022, 27.01.2023, 02.03.2023, 10.04.2023, 13.06.2023, 12.07.2023, 10.08.2023, 05.09.2023, 28.09.2023, 06.11.2023, 14.12.2023, 23.01.2024, 06.03.2024, 25.04.2024, 06.06.2024, 03.07.2024, 05.09.2024, проте у жодне з них жоден з потерпілих не з`явився.

Судом неодноразово здійснювались виклики потерпілих за зазначеними в обвинувальному акті адресами, проте судові повістки повернуті відділенням поштового зв`язку з відміткою про відсутність адресатів за вказаною адресою та за закінченням терміну зберігання.

Також судом здійснювалися виклики потерпілих за зазначеними в обвинувальному акті номерами мобільних телефонів, проте вони на теперішній час перебувають поза межами дії зв`язку, через що повідомити їх належним чином про дату та час проведення судового розгляду виявилось неможливим.

Окрім того, ухвалою суду від 06.11.2023, відповідно до вимог ч.3 ст.333 КПК України, доручено органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії, з метою встановлення місця проживання чи місця перебування потерпілих.

Проте згідно з рапортом старшого оперуповноваженого в ОВС УМП ГУНП в Харківській області ОСОБА_18 від 09.01.2024, фактичне місце мешкання та номери засобів зв`язку потерпілих ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_14 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 встановити не вдалося.

Суд не вбачає правових підстав для здійснення виклику потерпілих у порядку, визначеному ч. 8 ст. 135 КПК України, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Суду не надано будь-яких доказів, які б давали достатні підстави вважати, що всі потерпілі виїхали та/або перебувають на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Так, згідно із зазначеними у обвинувальному акті відомостями потерпілі значиться за такими адресами:

- ОСОБА_19 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_20 , фактично проживає за адресою:

АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_1 ;

- ОСОБА_12 , фактично проживає за адресою:

АДРЕСА_3 ;

- ОСОБА_13 , фактично проживає за адресою:

АДРЕСА_4 , тел. НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ;

- ОСОБА_14 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_5 ;

- ОСОБА_21 , фактично проживає за адресою:

АДРЕСА_6 . тел. НОМЕР_4 ;

- ОСОБА_22 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_7 , тел. НОМЕР_5 ;

- ОСОБА_23 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_8 ;

- ОСОБА_25 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_9 , тел. НОМЕР_6 ;

- ОСОБА_24 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_10 ;

- ОСОБА_26 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_11 ;

- ОСОБА_27 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_12 ;

- ОСОБА_15 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_13 , тел. НОМЕР_7 .

Як вбачається із відомостей, що зазначені в обвинувальному акті, більшість потерпілих фактично проживає у м. Харкові, тому будь-які підстави припускати, що вони виїхали та/або перебувають на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, відсутні.

За наведених обставин та враховуючи, що в цьому випадку обвинувальний акт складений з такими порушеннями вимог КПК України, які перешкоджають призначенню судового розгляду, колегія суддів приходить до переконання про повернення обвинувального акту прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, 293, 314 КПК України,

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000179 від 14.02.2020, що надійшли з Харківської обласної прокуратури, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 146, ч.3 ст.149 КК України, - повернути прокурору.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 діб з часу її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2