Справа № 159/4265/22
Провадження № 1-кп/159/85/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30 вересня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ковель кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000466 від 30.05.2022 у відношенні ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться кримінальне провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000466 від 30.05.2022 у відношенні ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 186 КК України .

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30.08.2022 року відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, із визначенням розміру застави у 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49620 грн, який надалі послідовно продовжувався ухвалами суду від 25.10.2022, 20.12.2022,14.02.2023, 20.03.2023, 18.05.2023, 13.07.2023.

Відповідно повідомлення начальника ДУ «Луцький слідчий ізолятор» від 24.07.2023 року №СІ-2506/4 обвинувачений ОСОБА_4 21.07.2023 був звільнений під заставу.

Ухвалою суду від 21.01.2024 у зв`язку з неявкою в судове засідання обвинуваченого ОСОБА_4 та неповідомлення ним причин своєї неявки, щодо останнього було застосовано привід.

Ухвалою суду від 11.03.2024 у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання обвинуваченого ОСОБА_4 та невиконання ухвали про привід обвинуваченого, щодо останнього було застосовано повторний привід.

Ухвалою суду від 08.04.2024 у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання обвинуваченого ОСОБА_4 та невиконання ухвали про привід обвинуваченого, щодо останнього було застосовано повторний привід.

Ухвалою суду від 07.05.2024 у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання обвинуваченого ОСОБА_4 та невиконання ухвали про привід обвинуваченого, щодо останнього було застосовано повторний привід.

04.06.2024 року прокуроркою подано до суду письмове клопотання про дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та клопотання про обрання у відношенні обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Ухвалою суду від 05.06.2024 наданий дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою суду від 19.09.2024 року оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_4

30.09.2024 року до суду надійшло повідомлення начальника Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, що в ході проведення оперативно-розшукових заходів 30.09.2024 року місце знаходження ОСОБА_6 було встановлено.

В судовому засіданні прокурорка підтримала вимоги поданого нею клопотання з викладених у ньому обґрунтувань.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував щодо взяття його під варту за клопотанням прокурора. Заявив, що після звільнення з-під варти він не був повідомлений про дату та час судових засідань

Захисниця підтримала позицію обвинуваченого та просила відмовити у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки відсутні відомості про належне повідомлення обвинуваченого про дату та час судових засідань, крім того у відношенні обвинуваченого вже обраний запобіжний захід у кримінальному провадженні.

Судове засідання проведено у відсутність потерпілого на підставі ст.325 КПК України.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків; можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Згідно вимог ч.8,9,10 ст.182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. Неприбуття в судове засідання зазначених осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду питання, не перешкоджає проведенню судового засідання. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Отже, у разі порушення умов такого запобіжного заходу як застава, суд вправі застосувати заходи кримінально-процесуальної відповідальності та звернути заставу (її частину) в дохід держави, у разі чого також застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Згідно п.3 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 після його звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави у її встановленому розмірі, перебуваючи на волі, зневажливо поставився до виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, та маючи для цього всі можливості, умисно не виконав їх, що на думку суду в подальшому, продовжуючи застосовувати до останнього запобіжні заходи не пов`язані з позбавленням волі, створить в очах суспільства уяву про безкарність та свавілля, а також неспроможність правоохоронних органів та суду забезпечити дотримання обвинуваченим вимог закону.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, обвинувачений офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків, неодноразово судимий, не має постійного місця проживання, веде антисоціальний спосіб, та усвідомлюючи не відтворність покарання за вчинення інкримінованих злочинів, може переховуватись від органів досудового розслідування, суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки будучи особою, у якої судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та знову, під час іспитового строку, вчинив нові умисні злочини проти власності, що свідчить про схильність останнього до вчинення злочинів та небажання стати на шлях виправлення, суд вважає, що за цих обставин лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти зазначеним ризикам, без визначення розміру застави, оскільки для нього вона не стала достатнім запобіжником, а навпаки мало місце неодноразове порушення ним такого запобіжного заходу без поважних причин, а інші менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, не можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України, зокрема, його належну процесуальну поведінку та запобігання переховуванню від суду.

Встановлені в судовому засіданні порушення обвинуваченим ОСОБА_4 умови запобіжного заходу у виді застави, становлять визначені процесуальним законом підстави за клопотанням прокурора звернення застави, внесеної за обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30.08.2022 року, в дохід держави у відповідності до ч.8 ст.182 КПК України, якими передбачено зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України звернутої в дохід держави застави.

Відповідно у такому разі, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та за сукупності наведених вище обставин, суд вважає за необхідне застосувати у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, що буде достатнім для неухильного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання вказаних ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Керуючись ст. 177, 182, 183, 194, 331, 336, 350, 369-372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурорки задовольнити.

Внесену раніше заставу, визначену ОСОБА_4 в розмірі 49620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень, звернути в дохід держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 186 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 днів до 27.11.2024 року включно, взявши його під варту в залі суду.

Строк дії ухвали суду з 30.09.2024 до 27.11.2024.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця тримання обвинуваченого.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.

СуддяОСОБА_1