ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3330/24 Справа № 229/2566/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року м.Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6 (в режимі відео конференції)

захисника: ОСОБА_7 (в режимі відео конференції)

Обвинуваченого: ОСОБА_8 ( в режимі відеоконференції з «Дніпровської УВП №4»)

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області,в режимі відеоконференції апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 01 жовтня 2024 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР № 0001376 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 01 жовтня 2024 року обвинуваченому за ч. 2 ст. 114-2 КК України ОСОБА_8 , продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 29 листопада 2024 року включно.

Доводи апеляційної скарги:

Із вказаним судовим рішенням не погодився обвинувачения ОСОБА_8 та оскаржив в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нову, якою змінити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На обґрунтування своїх вимог вказує, що судом допущено невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушено норми матеріального права.

Зазначає, що прокурором в клопотанні не надано жодного доказу, які обґрунтовують наявність ризику, передбаченого ст. 177 КПК України.

Наголошує, що безперервне тримання під вартою не відповідає характеру певного суспільного інтересу та судом не дотримано вимог п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини .

Зазаначає, що під час тримання під вартою здоров`я та життя ОСОБА_8 перебуває у небезпеці особливо під час повітряних тривог, умови,які можуть забезпечити його безпеку відсутні.

Вказує, що ризик впливу на свідків не може бути реалізований, оскільки всі процесуальні дії відбулись на стадії досудового розслідування.

Позиції сторін в суді :

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 просив апеляційну скаргу обвинуваченого задовольнити з підстав, наведених у ній.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги обвинуваченого, ухвалу суду 1-ї інстанції просив залишити без змін.

Висновки суду:

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Нормами частини 2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання судом вимог ст.ст. 177, 178, 194 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Відповідно до наданих матеріалів, колегією суддів встановлено, що у провадженні Дружківського міського суду Донецької області перебуває кримінальне провадження, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, а саме: поширення інформації про переміщення, рух або розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 01 жовтня 2024 року клопотання прокурора задоволено, обвинуваченому за ч. 2 ст. 114-2 КК України ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 29 листопада 2024 року, включно.

Суд 1-ї інстанції встановив, що обраний відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який спливає, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується. Врахував, що встановленні при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ризики не зменшились, продовжують існувати, та у судовому засіданні прокурором доведено наявність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_8 на даний час, як і на час обрання запобіжного заходу, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, перебуваючи на свободі ОСОБА_8 не маючи міцних соціальних зв`язків,може переховуватись від суду та продовжувати вчиняти правопорушення в якому обвинувачується, тобто ризики передбачені ст.177 КПК України наявні та не перестали існувати.Суд також взяв до уваги ту обставину, що на даний час в Україні введений і діє режим воєнного стану, ведуться бойові дії, по всій території України відбуваються постійні обстріли, що призводить до руйнування інфраструктури та житла громадян, в тому числі й у місті проживання ОСОБА_8 , що також створює додатковий процесуальний ризик.

Обставини, які зазначені прокурором у поданому клопотанні, дають достатні підстави вважати, що продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а також забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої особи та створити необхідні умови для встановлення істини у вказаній кримінальній справі.

При вирішені питання щодо застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, суд апеляційної інстанції врахував, що стороною захисту не надано жодних документів, які б підтверджували місце реєстрації або місце проживання ОСОБА_8 , право власності або право користування житловим приміщенням обвинуваченим на території України.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109 - 114-2, 258 - 258-5, 260, 261, 437 - 442 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції вважає, що на даний час ризики та обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого у даному кримінальному провадженні, не зменшилися та продовжують існувати.

Таким чином, доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики вказані у клопотанні прокурора з їх обґрунтуванням та встановлені в ухвалі суду 1-ї інстанції.

Колегія суддів вважає, що у ОСОБА_8 відсутні будь-які стримуючі фактори для забезпечення належної, законної поведінки, у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, що беззаперечно свідчить про наявність заявлених ризиків.

Що стосується тверджень, викладених в апеляційній скарзі, що обвинувачений не має на меті переховуватись від суду та впливати на свідків, колегія суддів вважає, що це є позицією обвинуваченого, та не може свідчити про безпідставність продовженого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та слугувати підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Обвинуваченим та стороною захисту під час апеляційного розгляду не надано документально підтверджених та переконливих доказів, що унеможливлюють перебування ОСОБА_8 під вартою. Отже, судом вірно враховано вимоги ст. 178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, його стан здоров?я та відомості, які характеризують особу обвинуваченого.

Отже, вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 суд в повній мірі обґрунтував своє рішення щодо необхідності продовження застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження .

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а тому підстав для її зміни чи скасування не убачається, що свідчить про необхідність відмови у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 194, 376, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 01 жовтня 2024, якою продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 114 - 2 КК України - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді