Справа № 128/409/15-к
УХВАЛА

Іменем України

12 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниця кримінальне провадження № 0001551, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.11.2014, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малі Крушлинці, Вінницького району, Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України,

УСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 , працюючи начальником конвою РКСМ УМВС України у Вінницькій області, будучи службовою особою, відповідно до функціональних обов`язків, затверджених 09.01.2014 командиром РКСМ УМВС в області, уповноваженим на виконання організаційно-розпорядчих функцій по точному і своєчасному виконанню завдань щодо конвоювання затриманих і взятих під варту осіб тощо, діючи умисно, не виконав ухвалу Тульчинського районного суду від 05.11.2014, якою змінено запобіжний захід ОСОБА_6 з поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи, на запобіжнийзахід тримання під вартою, що спричинило істотну шкоду охоронюваним законом державним та громадським інтересам.

Досудовим розслідуванням установлено, що відповідно до ухвал Вінницького міського суду від 28.07.2014 та 26.09.2014 відносно ОСОБА_6 , жителя м. Немирів, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27 та п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи у відділення № 1 з посиленим наглядом Вінницької обласної психіатричної лікарні № 2.

На виконання ухвали Тульчинського районного суду від 31.10.2014 та наказу начальника роти конвойної служби міліції УМВС України у Вінницькій області № 647 від 05.11.2014 конвоєм у складі начальника конвою відділу № 1 взводу № 1 РКСМ УМВС України у Вінницькій області старшого прапорщика міліції ОСОБА_5 , старшого конвоїра - міліціонера РКСМ УМВС України у Вінницькій області старшини міліції ОСОБА_7 , конвоїра конвойного наряду - міліціонера РКСМ УМВС України у Вінницькій області прапорщика міліції ОСОБА_8 та водія спеціального автомобіля - міліціонера РКСМ УМВС України у Вінницькій області прапорщика міліції ОСОБА_9 у супроводі представника вищезазначеного медичного закладу ОСОБА_10 05.11.2014 здійснено конвоювання обвинуваченого ОСОБА_6 до Тульчинського районного суду.

У цей же день в судовому засіданні, за результатами розгляду клопотань прокурора та сторони захисту, суддя Тульчинського районного суду ОСОБА_11 в присутності начальника конвою ОСОБА_5 оголосив ухвалу про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 з поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи, на запобіжний захід - тримання під вартою. Вказану ухвалу, завірену печаткою Тульчинського районного суду секретарем судового засідання 05.11.2014 вручено начальнику конвою ОСОБА_5 для негайного виконання.

У подальшому ОСОБА_5 , будучи службовою особою, діючи умисно, неналежним чином виконуючи свої службові обов`язки, всупереч вимог:

ст. 205 КПК України, відповідно до якої ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення;

п. 3.23 Інструкції про організацію конвоювання в органах внутрішніх справ України, відповідно до якого після оголошення головуючим судового засідання вироку або ухвали про обрання запобіжного заходу тримання під вартою начальник конвою проводить в окремому приміщенні обшук взятої під варту особи і огляд її речей;

п. 3.24 Інструкції про організацію конвоювання в органах внутрішніх справ України, відповідно до якого перевезення осіб, взятих під варту в залі судового засідання до слідчого ізолятора (ІТТ) здійснюється на підставі копії вироку або ухвали суду, яка засвідчується печаткою органу судової влади і вручається начальникові конвою,

маючи обов`язок та реальну можливість належним чином їх виконати, тобто діяти так, як того вимагають інтереси служби, не виконав оголошену та вручену йому для негайного виконання ухвалу Тульчинського районного суду від 05.11.2014, яка набрала законної сили.

Після завершення судового засідання ОСОБА_5 , як начальник конвою, всупереч оголошеній ухвалі суду від 05.11.2014, будучи ознайомлений з викладеними в ухвалі обставинами щодо необхідності зміни запобіжного заходу та про те, що строк поміщення в психіатричний заклад для ОСОБА_6 закінчується 06.11.2014, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді закінчення строку тримання ОСОБА_6 у Вінницькій обласній психіатричній лікарні № 2 та можливість його звільнення, здійснив конвоювання ОСОБА_6 не до СІЗО № 1 м. Вінниці, а до відділення № 1 Вінницької обласної психіатричної лікарні № 2.

У подальшому, після закінчення строку тримання ОСОБА_6 у Вінницькій обласній психіатричній лікарні № 2, зазначеного в ухвалі Вінницького міського суду від 26.09.2014, його було звільнено 07.11.2014 близько 10.30 з даної лікарні. Скориставшись нагодою, 10.11.2014 о 03:52 на поїзді № 24 «Одеса - Москва» ОСОБА_6 , з метою уникнення кримінального переслідування, перетнув кордон із Російською Федерацією на пункті пропуску Конотоп.

Враховуючи викладене, уникнення від кримінального переслідування ОСОБА_6 , як особи, яка обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 27 п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України, заподіяло істотної шкоди охоронюваним Законом державним інтересам у виді підриву авторитету та престижу правоохоронних органів, що виразилось у грубому ігноруванні завдань кримінального провадження, якими відповідно до ст. 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини та щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, а також громадським інтересам у вигляді не ізоляції від суспільства особи, щодо якої є достатня підозра у її суспільній небезпечності, та перебуває у причинному зв`язку з вищезазначеними протиправними діями ОСОБА_5 .

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 3 ст. 382КК України, як умисне невиконання ухвали суду, що набрала законної сили, вчинене службовою особою, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом державним та громадським інтересам.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 підтримали подане письмове клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження, в зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності. Дане клопотання мотивоване тим, що правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , вчинено 05.11.2014, понад десять років тому, тобто в даному кримінальному провадженні закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності.

ПрокурорОСОБА_3 всудовому засіданні проти задоволення клопотання обвинуваченого та його захисника не заперечував, вважає його таким, що підлягає задоволенню, оскільки дійсно на даний час закінчились строки притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, підстав для відмови в задоволенні клопотання не вбачає, оскільки відомості про наявність підстав для переривання чи зупинення строків притягнення до кримінальної відповідальності в даній справі відсутні.

Потерпіла ОСОБА_12 в судове засідання вкотре не з`явилася, хоча повідомлена судом належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання, клопотань про відкладення судового розгляду чи наявність поважних причин неявки в судові засідання від потерпілої до суду не надходило.

Заслухавши учасників судового засідання, оглянувшиматеріали справи, суд приходить наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України передбачено, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ч. 8 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом першим частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Згідно ч. 2 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Суд звертає увагу, що в наданих суду матеріалах відсутні відомості про те, що обвинувачений до закінчення строку давності притягнення його до кримінальної відповідальності ухилявся від досудового розслідування або суду.

З обвинувального акта вбачається, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , вчинено 05.11.2024 та з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло понад десять років.

Згідно ст. 12,ч. 3 ст. 382 КК України,кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , належить до тяжких злочинів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що йому відомі наслідки закриття провадження в справі з вказаної ним підстави, він розуміє, що така підстава не є реабілітуючою та наполягає на задоволенні клопотання.

З огляду на викладене, враховуючи, що з часу вчинення тяжкого злочину, за яким обвинувачується ОСОБА_5 , минуло більше десяти років, та останній не заперечує проти закриття кримінального провадження щодо нього з підстави звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та закриття кримінального провадження щодо нього на підставі ст. 49 КК України зі звільненням його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.

За даних обставин, на підставі ст.ст. 128, 129 КПК України, цивільний позов ОСОБА_13 до ОСОБА_5 , про відшкодування моральної шкоди, заподіяної вчиненням злочину, підлягає залишенню без розгляду.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити цивільному позивачу право на звернення до суду з позовом щодо відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства.

Інших клопотань учасниками судового розгляду не заявлено.

На підставі ст.ст. 12, 49, 286 КК України, керуючись ст.ст. 284 - 288 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України,від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження № 0001551, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.11.2014.

Цивільний позов ОСОБА_13 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної вчиненням злочину, залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: