Дата документу 15.08.2024 Справа № 335/8859/24
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/562/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №335/8859/24Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу (з доповненнями) захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05 серпня 2024 року про застосування запобіжного заходу до

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05 серпня 2024 року за клопотанням слідчого до підозрюваного ОСОБА_8 строком на 60 днів застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу (з доповненнями), в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою у клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити. Застосувати відносно ОСОБА_8 інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою (особиста порука, особисте зобов`язання або застава).

Зазначив, що слідчий суддя передчасно дійшов висновків про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК, оскільки матеріали кримінального провадження не містять жодного доказу наявності вказаних ризиків. Вказав, що ОСОБА_8 не має реальної можливості переховуватися, оскільки в Україні введено воєнний стан та виїзд для військовослужбовців або військовозобов`язаних є обмеженим, а тому ОСОБА_8 буде одразу виявлено та затримано. Крім того, підозрюваний ОСОБА_8 є військовослужбовцем, а тому на нього поширюються положення профільних нормативно-правових актів, що регулюють діяльність військовослужбовців. У разі якщо підозрюваний ОСОБА_8 без поважних причин покине розташування військової частини або місце несення служби, це стане підставою для притягнення останнього до кримінальної відповідальності. Більш того, ОСОБА_8 є добровольцем та з 2022 року був мобілізованим до лав ЗСУ. На сьогоднішній день ОСОБА_8 бажає продовжувати виконувати свій конституційний обов`язок та захищати державу, а тому не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування. Також додатковим запобіжником є те, що поведінку ОСОБА_8 буде контролювати особисто командир військової частини (де ОСОБА_8 проходить військову службу), який просить передати підозрюваного йому на поруки. Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК, також відсутній, оскільки ОСОБА_8 беззастережно визнає свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, а тому жодний вплив на свідків, зміна показів або якісь інші подібні дії не мають сенсу. Крім того, в матеріалах кримінального провадження наявний відеозапис з камер спостереження, на якому зафіксований механізм нанесення тілесних ушкоджень, учасників події тощо. Підозрюваний не може та не зацікавлений у перешкоджанні кримінальному провадженню або вчиненню нових правопорушень, оскільки вчинення таких дій унеможливить застосування положень ст.75 КК при ухваленні вироку, що призведе до вкрай негативних наслідків для ОСОБА_8 .

Також вважав, що слідчий суддя передчасно дійшов висновку про неможливість забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 своїх процесуальних обов`язків шляхом передачі на поруки. Зазначив, що командир військової частини ОСОБА_9 має як адміністративні важелі впливу на ОСОБА_8 , так і за рахунок власного авторитету. ОСОБА_9 повідомив суд, що може забезпечити участь ОСОБА_8 у будь-якій слідчій дії та в будь-який час, при цьому, особисто гарантував належну процесуальну поведінку підозрюваного та унеможливлення ним ухилитися від кримінальної відповідальності. Також командир звертав увагу на дефіцит особового складу в підрозділі, а також важливості участі кожного військовослужбовця, при цьому, позитивно охарактеризував підозрюваного та повідомив, що ОСОБА_8 є найкращим оператором дронів у його підрозділі. На переконання захисника, посилений режим несення служби та знаходження поблизу лінії бойового зіткнення є додатковим інструментом виховного характеру, який в даному разі має застосовуватися.

Під час апеляційного розгляду від командира 422 окремого батальйону безпілотних систем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 , командира НОМЕР_2 відділення ударних безпілотних авіаційних комплексів 2 взводу ударних безпілотних авіаційних комплексів 2 роти ОСОБА_10 , майстра 1 відділення ударних безпілотних авіаційних комплексів 1 взводу ударних безпілотних авіаційних комплексів 2 роти ОСОБА_11 , командира НОМЕР_3 відділення ударних безпілотних авіаційних комплексів 1 взводу ударних безпілотних авіаційних комплексів 2 роти ОСОБА_12 , командира НОМЕР_3 відділення ударних безпілотних авіаційних комплексів 3 взводу ударних безпілотних авіаційних комплексів 2 роти ОСОБА_13 , майстра 1 відділення ударних безпілотних авіаційних комплексів 3 взводу ударних безпілотних авіаційних комплексів 1 роти ОСОБА_14 , оператора 1 відділення ударних безпілотних авіаційних комплексів 1 взводу ударних безпілотних авіаційних комплексів 2 роти ОСОБА_15 , було отримано звернення військової частини НОМЕР_1 про взяття підозрюваного ОСОБА_8 на особисту поруку.

Заявники зазначили, що їм відомо у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_8 і вони готові забезпечувати явку підозрюваного до органу досудового розслідування або суду на першу вимогу.

Під час апеляційного розгляду підозрюваний та його захисник підтримали апеляційну скаргу та заяви про взяття підозрюваного на поруки. Прокурор заперечив проти скарги та заяв про взяття на поруки, просив залишити оскаржену ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга (з доповненнями) не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що старший слідчий СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_16 звернувся до суду з погодженим прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001057, відомості про яке внесені до ЄРДР 02.08.2024 року, до ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні передбаченого ч.1 ст.121 КК злочину.

З матеріалів провадження вбачається, що 03 серпня 2024 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні передбаченого ч.1 ст.121 КК кримінального правопорушення.

З посиланням на обґрунтованість підозри та наявність передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК ризиків, слідчий просив застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Слідчий суддя встановив обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 передбаченого ч.1 ст.121 КК злочину та наявність передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК ризиків, а тому дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, застосувавши до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Колегія суддів погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням з таких підстав.

Згідно із вимогами ст.177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків; а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Положеннями ст.178 КПК визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

На переконання колегії суддів слідчий суддя дотримався цих вимог закону.

Так, із наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання.

Відповідно до вимог ст.178 КПК слідчим суддею врахована вагомість на цій стадії досудового розслідування наявних доказів про вчинення злочину, в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , відомості про його особу в їх сукупності, а також конкретні обставини інкримінованого йому злочину.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності передбачених ст.177 КПК ризиків в межах своїх повноважень слідчий суддя встановив, що доводи слідчого є обґрунтованими. Заявлені у клопотанні ризики можливого переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинення іншого злочину у цьому кримінальному провадженні на даний час існують.

З існуванням цих ризиків погоджується і колегія суддів.

Доводи захисника про недоведеність існування вищевказаних ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК, а не факту конкретного їх вчинення.

В рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину насильницької спрямованості, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а тому є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_8 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого злочину та невідворотність покарання за його вчинення в разі доведення вини, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

При цьому слід відмітити, що ОСОБА_8 був затриманий не безпосередньо на місці події, а більше ніж через добу, коли було встановлено його особу шляхом проведення відповідних розшукових дій. Натомість, підозрюваний протягом цього часу не проявив бажання з власної ініціативи з`явитися до органів поліції з приводу вчиненого ним діяння.

Крім того, під час розгляду клопотання слідчим суддею потерпілий продовжував перебувати в комі, стан його здоров`я є вкрай тяжким, а тому не можна виключати, що кримінально-правова кваліфікація діяння, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , може бути змінена на більш тяжку, що, в свою чергу, може посилити у підозрюваного побоювання за свою долю і, як наслідок, породити бажання щодо ухилення від досудового розслідування та суду.

Щодо наявності ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні судова колегія звертає увагу на визначену КПК процедуру отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, відповідно до якої спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч.1, 2 ст.23, ст.224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст.95 КПК).

Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

За таких обставин, існує ризик здійснення підозрюваним спроб незаконного впливу на свідків або їх залякування з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними свідчень, з огляду на ту обставину, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні насильницького злочину, що вплине на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст.91 КПК підлягають доказуванню.

Також є доведеним існування передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК ризику.

З цього приводу колегія суддів зауважує, що ОСОБА_8 підозрюється у тому, що заподіяв потерпілому тяжкі тілесні ушкодження на ґрунті особистого конфлікту, що виник з нікчемного приводу, у громадському місці скупчення великої кількості людей, у світлий час доби, явно нехтуючи загальновизнаними нормами моралі, за відсутності явної небезпеки з боку самого потерпілого.

При цьому підозрюваний протягом певного часу не припиняв нанесення ударів потерпілому, незважаючи на те, що той намагався втекти і не чинив спротиву. Після припинення своїх дій підозрюваний покинув місце події, не пересвідчившись у стані здоров`я потерпілого, не дочекавшись прибуття працівників поліції та швидкої допомоги, чим проявив явну зневагу до життя і здоров`я іншої особи.

Незважаючи на те, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягався, проте його поведінка свідчить про здатність та готовність і в подальшому застосовувати насильство, що вказує на існування ризику вчинення ОСОБА_8 інших кримінальних правопорушень.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_8 є військовослужбовцем, а тому в силу об`єктивних непереборних для нього обставин в місці виконання ним бойових завдань не зможе виконувати обов`язки щодо явки до органу досудового розслідування, слідчого судді чи суду, зазначені обставини унеможливлять його повідомлення про його участь в слідчих діях чи розгляді справи за його участі. З цих же підстав судова колегія не вбачає можливості задовольнити клопотання побратимів ОСОБА_8 про передачу підозрюваного їм на поруки, оскільки за наведених обставин вони об`єктивно не в змозі будуть забезпечити його явку чи виконання інших обов`язків підозрюваного.

Таким чином, слідчим суддею зазначеним обставинам при розгляді клопотання слідчого було надано належну оцінку та він дійшов правильного висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи будуть недостатніми і недієвими для запобігання вказаним у клопотанні ризикам.

У відповідності до положень п.1 ч.4 ст.183 КПК слідчий суддя обґрунтовано не визначав розмір застави у цьому кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_8 не має реальної можливості переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки через введений в Україні воєнний стан виїзд для військовослужбовців є обмеженим, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки підозрюваний може здійснити спроби перетнути лінію зіткнення ЗСУ та збройних сил рф, перейшовши за межі території, яка є підконтрольною органам державної влади України.

Доводи захисника про відсутність передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК ризику через беззастережне визнання підозрюваним ОСОБА_8 своєї провини є неприйнятними, оскільки з доданих до клопотання про обрання запобіжного заходу матеріалів вбачається, що ОСОБА_8 в порядку ст.63 Конституції України відмовився надавати будь-які покази.

За таких обставин, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу (з доповненнями) захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05 серпня 2024 року про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4