Справа № 202/9924/24
№ 3/202/6590/2024
УХВАЛА

Іменем України

19 серпня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянув у підготовчому судовому засіданні в м. Дніпро кримінальне провадження № 0000096 від 06.02.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Гремячинськ Пермської обл., громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307КК України, -

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

Підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, судом не встановлено.

Під час підготовчого судового засідання обговорені питання, передбачені ч. 2 ст. 315 КПК України .

Таким чином, суд вважає, що обвинувальний акт складений слідчим та затверджений прокурором, відповідає вимогам ст. 291 КПК України, відсутні процесуально-правові підстави для повернення обвинувального акту прокурору та закриття провадження.

Відтак, кримінальне провадження , слід прийняти до провадження суду та призначити до судового розгляду.

Прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивоване тим, що під час досудового розслідування до обвинуваченого був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого закінчується 19.08.2024 року, за час перебування обвинуваченого під вартою ризики не зменшились, тому, на думку прокурора, застосування до обвинуваченого жодного із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд, заслухав думку учасників судового провадження та робить висновок про існування процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують прийняття рішення про продовження дії запобіжного заходу.

На час розгляду цього клопотання, суд погоджується з доводами сторони обвинувачення, що продовжують існувати ризик переховування обвинувачених від суду, оскільки санкція статті злочинів, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_3 передбачає покарання від 6 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, тому підстави для продовження дії запобіжного у вигляді тримання під вартою наявні та актуальні, а обрання саме такого запобіжного залишається є доцільним, незастосування запобіжного заходу, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На підставі наведеного суд приходить до висновку щодо необхідності задоволення клопотання прокурора, оскільки останній довів обставини, які виправдовують обмеження права обвинувачених перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З огляду на те, що під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для виконання обвинуваченим обов`язків передбачених КПК, суд, відповідно до частини третьої статті 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави.

Так, з урахуванням майнового та сімейного стану обвинуваченого, всіх обставин кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому заставу в межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, та в раніше визначеному слідчим суддею розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 121 120грн.

Керуючись ст.ст. 331, 350 КПК України, суд, -

Постановив :

Клопотання прокурора задовольнити.

ОСОБА_3 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307КК України продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 17.10.2024 року, включно.

Визначити обвинуваченому заставу в сумі 121 120 гривень, яку обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести протягом дії ухвали, що є підставою для звільнення обвинуваченого з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення з під варти на обвинуваченого покладаються обов`язки: прибувати за кожною вимогою суду, не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Призначити кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307КК до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 19.08.2024 на 14 год.40 хв. в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, з викликом сторін кримінального провадження, свідків.

Ухвала, в частині продовження запобіжного заходу, може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Головуючий: ОСОБА_5