Справа № 583/4178/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2024 р. слідча суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирка Сумської області клопотання старшого слідчого слідчого відділу Охтирського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000740 від 17.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

встановила:

19.08.2024 до суду надійшло зазначене клопотання про накладення арешту на майно, вилучене 17.08.2024, а саме жіночу золоту каблучку із золота 585 проби, вагою 5,87 г; грошові кошти в сумі 1500 грн., купюрами по 500 грн., серії АЕ5456318, ФГ6340637, ГМ9892848. Вимоги за клопотанням вмотивовані тим, що 16.08.2024 до Охтирського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що 10.08.2024 близько 22.00 год. вона виявила відсутність належної їй золотої жіночої каблучки 585 проби, вагою 5,87 г. та грошових коштів у сумі 1500 грн., які лежали на полиці в кімнаті її будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . В ході проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню встановлено, що крадіжку вказаної золотої каблучки та грошових коштів вчинив ОСОБА_6 . Під час огляду місця події від 17.08.2024 ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції вказані у клопотанні речі. Слідчий зазначив, що вилучені речі мають значення у вказаному кримінальному провадженні в якості речових доказів, оскільки зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, а тому є необхідність у накладенні на них арешту.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, подали заяви про розгляд справи без їх участі, клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Власниця майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення вимог за клопотанням не заперечувала.

В даному випадку слідча суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі слідчого, прокурора та власника майна, без здійснення фіксації за допомогою технічних засобів.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідча суддя дійшла наступного висновку.

Встановлено, що згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань Охтирським районним відділом поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000740 від 17.08.2024 за відповідною правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 185 КК України за фактом викрадення ОСОБА_6 золотої жіночої каблучки та грошових коштів у сумі 1500 грн.,належних ОСОБА_5 .

Згідно з протоколом огляду місця події від 17.08.2024, проведеного у домоволодінні АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції жіночу золоту каблучку із золота 585 проби, вагою 5,87 г. та грошові кошти в сумі 1500,00 грн., купюрами по 500 грн., серії АЕ5456318, ФГ6340637, ГМ9892848. При цьому ОСОБА_6 пояснив, що дану золоту каблучку та грошові кошти він викрав 10.08.2024 близько 21.30 годин під час розпиття спирних напоїв у домоволодінні ОСОБА_5 , розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою старшого слідчого слідчого відділу Охтирського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області ОСОБА_3 від 17.08.2024 вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000740 від 17.08.2024 та передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 .

За положеннями ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 7 ч. 3 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно положень ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями ст.ст. 94, 132, 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

З наведеного вбачається, що розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст. ст.170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції.

З огляду на викладене, враховуючи, що вилучене майно, про накладення арешту на яке порушується питання у клопотанні, відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, слідча суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити та накласти арешт на зазначене у клопотанні майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Керуючись ст.ст. 22, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідча суддя, -

ухвалила:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 17.08.2024, а саме на жіночу золоту каблучку із золота 585 проби, вагою 5,87 г; грошові кошти в сумі 1500 грн., купюрами по 500 грн., серії АЕ5456318, ФГ6340637, ГМ9892848, шляхом обмеження права відчуження та розпорядження вказаним майном.

Виконання ухвали покласти на старшого дізнавача сектору дізнання Охтирського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідча суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1