справа № 492/888/24
провадження № 1-кп/492/166/24
ВИРОК

Іменем України

31 липня 2024 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника-адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000061, внесеного 10 червня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нова Іванівка Арцизького району Одеської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого пожежником КП «Комфорт - 16», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 27 частиною 1 статті 358, частиною 4 статті 358 КК України, -

встановив:

В грудні 2022 року, більш точної дати та часу в ході судового слідства встановити не представилося можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому місці, діючи з прямим умислом, спрямованим на пособництво у підробленні офіційного документа, який видається установою, що має право видавати такі документи, з метою безпідставного отримання права керування механічними транспортними засобами, всупереч порядку отримання посвідчення тракториста-машиніста встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 02 квітня 1994 року № 217, з мотивів протиправного набуття права керування механічними транспортними засобами категоріями «А1», «А2», у мережі Інтернет знайшов оголошення про надання послуг з виготовлення посвідчень водія та тракториста. Далі, ОСОБА_5 відкрив вищезазначене оголошення та замовив відповідну послугу. Після цього він через месенджер «Viber» надіслав невстановленій особі фотозображення свого паспорту та в електронній формі фотокартку із власним зображенням для виготовлення підробленого посвідчення тракториста-машиніста вказаної категорії, що не відповідає дійсності. Надалі, при невстановлених обставинах, невстановленою особою, невстановленим способом, на підставі отриманих анкетних даних ОСОБА_5 виготовлено підроблений офіційний документ, а саме посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 від 12 грудня 2018 року, нібито видане Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області на ім`я ОСОБА_5 , яке в дійсності йому не видавалось та яке нібито надавало йому право керування машинами категорії «А1», «А2».

Після цього, в грудні 2022 року, діючи з тим же умислом, з тією ж метою, ОСОБА_5 , перебуваючи у відділенні АДРЕСА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , отримав зазначене підроблене посвідчення тракториста-машиніста від вказаної невстановленої особи, яка на виконання домовленостей надіслала його через службу доставки «Нова пошта» накладеним платежем та розрахувався за отримане відправлення.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 5 статті 27 частиною 1 статті 358 КК України, як пособництво, тобто надання засобів вчинення кримінального правопорушення іншими співучасниками, підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яке має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем та іншою особою.

Крім того, 10 червня 2024 року, приблизно о 15 год. 29 хв., більш точної дати та часу в ході судового слідства встановити не представилося можливим, ОСОБА_5 , під час керування механічним транспортним засобом трактором марки «ЮТЗ-6» реєстраційний номер НОМЕР_1 , керування якого згідно постанови Кабінету Міністрів України від 02 квітня 1994 року № 217, потребує наявності посвідчення тракториста-машиніста категорії «А1», був зупинений працівниками поліції у складі екіпажу сектору реагування патрульної поліції Болградського РВП ГУНП в Одеській області на вул.Болгарській с.Нова Іванівка Болградського району Одеської області.

За зазначених вище обставин, ОСОБА_5 , діючи з умислом спрямованим на використання завідомо підробленого документу, з мотивів підтвердження нібито наявності у нього права на керування вказаним механічним транспортним засобом, достовірно знаючи, що він не отримував посвідчення тракториста-машиніста, пред`явив вказаним працівникам поліції вищевказаний завідомо підроблений офіційний документ - посвідчення тракториста-машиніста на власне ім`я серії НОМЕР_2 від 12 грудня 2018 року, нібито видане Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області, яке нібито надавало йому право керування машинами категорії ««А1, А2», яке в дійсності йому не видавалось.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 4 статті 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

27 червня 2024 року між прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника-адвоката ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000061 в порядку, передбаченому статтями 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за частиною 5 статті 27 частиною 1 статті 358, частиною 4 статті 358 КК України. Обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного злочину та зобов`язався беззастережно визнати у ході судового провадження свою винуватість у вчиненні злочину. Також, сторонами угоди з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії кримінальних проступків; обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: щире каяття; беззастережне визнання своєї винуватості, визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинення ним кримінальних проступків за частиною 5 статті 27 частиною 1 статті 358 КК України, у вигляді штрафу в розмірі сімдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190,00 грн.;частиною 4 статті 358 КК України, у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн.,визначивши йому остаточний строк покарання, відповідно до вимог частини 1 статті 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень з застосуванням принципу повного поглинення менш суворого покарання більш суворим та отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені статтею 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Розглядаючи в порядку пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні також щодо кримінальних проступків.

Прокурор, захисник-адвокат в підготовчому судовому засіданні вважали, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просили угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні заявив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені частиною 2 статті 473 КПК України; наслідки невиконання угоди, передбачені статтею 476 КПК України. Просив вищевказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнав себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені пунктом 1 частини 4 статті 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені частиною 2 статті 473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Заслухавши прокурора, захисника-адвоката та обвинуваченого, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, перевіривши укладену між прокурором та обвинуваченим угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України, КК України суд встановив, що угода про визнання винуватості укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків; умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України, відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; сторони уклали угоду добровільно; фактичні підстави для визнання винуватості наявні; узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним статтею 65 КК України.

Суд вважає доведеною в підготовчому судовому засіданні винність обвинуваченого ОСОБА_5 , тому дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за частиною 5 статті 27 частиною 1 статті 358 КК України, як пособництво, тобто надання засобів вчинення кримінального правопорушення іншими співучасниками, підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яке має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем та іншою особою; за частиною 4 статті 358 КК Українивикористання завідомо підробленого документа, які, відповідно до статті 12 КК України, є кримінальними проступками.

Обвинувачений ОСОБА_5 погодився на призначення узгодженої ним та прокурором міри та виду покарання. Характер взятих обвинуваченим ОСОБА_5 на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості, укладена 27 червня 2024 року між прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника-адвоката ОСОБА_6 , відповідає вимогам частини 2, частини 4 статті 469, статті 472 КПК України, а тому є всі правові підстави для затвердження даної угоди судом і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення ним кримінальних проступків за частиною 5 статті 27 частиною 1 статті 358 КК України, у вигляді штрафу в розмірі сімдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190,00 грн.;частиною 4 статті 358 КК України, у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн.,визначивши йому остаточний строк покарання, відповідно до вимог частини 1 статті 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень з застосуванням принципу повного поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.

Керуючись статтями 100, 174, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27 червня 2024 року між прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника-адвоката ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000061.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених частиною 5 статті 27 частиною 1 статті 358, частиною 4 статті 358 КК України та призначити йому покарання:

- за частиною 5 статті 27 частиною 1 статті 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 70 (сімдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень;

- за частиною 4 статті 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

В силу частини 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області ОСОБА_1