Справа № 454/1920/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1075/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

29 жовтня 2024 року Суддя Львівського апеляційного суду ОСОБА_2 , вирішуючи питання прийняття апеляційної скарги прокурора ОСОБА_3 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 10 жовтня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 10 жовтня 2024 року, клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку цілодобового домашнього арешту задоволено частково.

Продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у певний період доби строком на два місяці, тобто до 08.12.2024 включно, із покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На ухвалу суду прокурор ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про продовження строку цілодобового домашнього арешту задоволити у повному обсязі.

Перевіривши зміст апеляційної скарги та долучені до неї матеріали, вважаю, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого необхідно відмовити, з огляду на таке.

Відповідно до п. 8 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, - на касаційне оскарження судового рішення.

Однак, як неодноразово наголошував Верховний Суд, ст. 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного судового рішення в межах кримінального провадження, згідно з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення підлягають перегляду в апеляційному порядку.

Приписами ст. 392 КПК України визначений перелік судових рішень, ухвалених судами першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. Зокрема, ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, норми КПК України не передбачають можливості апеляційного оскарження ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, яка постановлена під час судового провадження.

Вказівка суду першої інстанції на можливість оскарження вищевказаного судового рішення суперечить вимогам закону, й не наділяє правом оскарження рішення, яке апеляційному оскарженню не підлягає.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

З огляду на викладене, оскільки прокурор ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку на цій стадії розгляду провадження, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України,

постановила:

відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_3 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 10 жовтня 2024 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку домашнього арешту.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її постановлення.

Суддя ОСОБА_5