Справа № 461/7690/24
Провадження № 1-кс/461/5985/24
УХВАЛА

03.10.2024 м. Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю заявника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 від розгляду заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному 29.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000103, за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК України, -

в с т а н о в и в :

01.10.2024 ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про відвід слідчого ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному 29.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000103, за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК України.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.10.2024, справу передано слідчому судді ОСОБА_6 .

В судовому засіданні 02.10.2024 ОСОБА_3 звернувся з усною заявою про відвід слідчого судді ОСОБА_6 від розгляду його заяви про відвід слідчого ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному 29.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000103, за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК України, що відображено в журналі судового засідання.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.10.2024, визначено суддю ОСОБА_1 для розгляду заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_6 .

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав заявлений ним відвід слідчого судді ОСОБА_6 від розгляду його заяви про відвід слідчого у кримінальному провадженні. Правовою підставою заявленого відводу зазначає п.4 ч.1 ст.75 КПК України, а саме наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_6 . Щодо мотивів заявленого відводу, - зазначає, що слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_6 йому безпідставно та не законно обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Вважає себе політично репресованим. Стверджує, що не винний у вчиненні будь-яких злочинів, навпаки він той хто бореться за справедливість та захищає інших. Стверджує, що слідчий суддя ОСОБА_6 незаконно та безпідставно помістив його в слідчий ізолятор. Покликається на злочинну змову відносно нього слідчого ОСОБА_7 та слідчого судді ОСОБА_6 . Вважає пред`явлену йому підозру у кримінальному провадженні необґрунтованою, а його кримінальне переслідування політичними репресіями. А відтак, не визнає слідчого суддю ОСОБА_6 як суддю, не довіряє йому, вважає його упередженим, не об`єктивним та таким, що бере участь в незаконній політичній змові відносно нього. З метою забезпечення справедливого і публічного розгляду його заяви про відвід слідчого, просить задовольнити заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_6 від розгляду такої.

Адвокат ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції) підтримав подану ОСОБА_3 заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_6 , просив її задоволити, з огляну на наявність обставин, які свідчать про його упередженість. Зокрема, слідчим суддею ОСОБА_6 скеровувались повістки про виклик в судове засідання підозрюваному ОСОБА_3 в неналежний спосіб, оскільки такий передав судові повістки для вручення слідчому ОСОБА_7 чи іншим особам, які переслідували його підзахисного. Окрім цього, слідчий суддя ОСОБА_6 розглядаючи клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу спілкувався зі слідчим ОСОБА_7 , що зафіксовано на відеозаписах, які є мережі Інтернет.

Прокурор ОСОБА_5 заперечив проти задоволення заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 , оскільки відсутні будь-які обставини, які б свідчили про упередженість слідчого судді ОСОБА_6 та заявником будь-яких доказів існування таких не надано. Усі доводи сторони захисту є надуманими, необґрунтованими, спрямованими на перешкоджання досудовому розслідуванню кримінального провадження.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали заяви про відвід слідчого судді, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення заяви, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Відповідно п.4 ч.1 ст.75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до положень ч.5 ст.80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Заява про відвід має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Вимога мотивувати відвід означає, що особа, яка його заявила, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує необхідність усунення слідчого судді, судді від участі у судовому провадженні.

Заявник вказує на те, що заявляє про відвід слідчому судді ОСОБА_6 , у зв`язку з обставинами, які викликають сумнів у його об`єктивності та неупередженості. Зокрема, покликається на те, що слідчий суддя ОСОБА_6 безпідставно обрав відносно нього запобіжний захід тримання під вартою, а також спілкувався зі слідчим, а тому перебуває в злочинній змові з ним.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини, існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується поки не надано доказів протилежного.

Неупередженість є ключовою характеристикою судді, головною ознакою судової влади та основою судового процесу і вважається очевидним фактом. Презумпція неупередженості має значну вагу. Особа, яка заявляє про упередженість, повинна бути здатна довести реальну або очевидну відсутність неупередженості у судді. Але простої заяви недостатньо, необхідно навести достовірні докази. Особиста думка або незгода з рішеннями судді не є доказом упередженості. У будь-якому випадку, припущення щодо упередженості є правовим питанням, яке має бути винесеним на розгляд суду.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її справи в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Виходячи з вищенаведеного, для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Отже, відвід має бути вмотивований, тобто містити відповідні аргументи та докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

При здійсненні правосуддя судді незалежні і керуються верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України, частина перша статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Виходячи з вищенаведеного, приходжу до висновку, що доводи заявника ґрунтуються виключно на припущеннях і суб`єктивній думці, яка фактично ґрунтується на непогодженні з процесуальним рішенням слідчого судді про застосування відносно нього запобіжного заходу, не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, а факти які встановлюють упередженість слідчого судді в ході розгляду заяви про відвід не знайшли свого підтвердження. Таким чином, такі доводи не можуть бути законною підставою для усунення слідчого судді від участі у розгляді справи.

Також суддя звертає увагу, положеннями ст.309, 392 КПК України передбачено право учасників кримінального провадження на апеляційне оскарження судових рішень, яким вони можуть скористатись у разі незгоди із прийнятим судовим рішенням, а також подання скарг та заперечень на інші ухвали слідчого судді, які під час досудового розслідування оскарженню не підлягають, під час підготовчого провадження в суді.

Суддя вважає також доречним послатись на практику Європейського суду з прав людини, в якій Суд зазначає, що прийняття рішень, які можуть викликати незадоволення однієї зі сторін, не є ознакою упередженості. Прийняття таких рішень має відбуватися відповідно до принципів судочинства та з врахуванням усіх вимог, що висуваються до судового рішення. Суддя при прийнятті рішення має врахувати усі обставини справи та дослідити усі докази (рішення у справі «Jasiсski проти Польщі» від 20 грудня 2005 року, заява № 30865/96, п. 54-58). Незгода з попередніми рішеннями не може бути підставою для відводу, оскільки не є об`єктивною обставиною, яка може вказувати на упередженість судді.

Натомість, незгода з прийнятими процесуальними рішеннями судді може бути втіленою у процедурі оскарження судового рішення до суду вищої інстанції.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що заявлений відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.75, 80, 81, 309, 372, 376 КПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 від розгляду заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному 29.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000103, за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК України - відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 03.10.2024.

Суддя ОСОБА_1