Справа № 449/1248/20
Перемишлянський районний суд Львівської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.10.2024 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Перемишляни кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000081 від 27.03.2020 р. про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, з неповною середньою освітою, раніше неодноразово судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 25.03.2020 року близько 15.30 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та діючи з корисливих мотивів, з метою власного безпідставного збагачення, шляхом зняття скла з вікна проник у житловий будинок ОСОБА_6 , який знаходиться в АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав звичайний мікроскоп невстановленої марки, 1 бінокулярний мікроскоп невстановленої марки та 1 бензопилу марки Patriot Garden, загальною вартістю 4 174, 20 грн.

Свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.185 КК України обвинувачений ОСОБА_4 за обставин викладених в обвинувальному акті визнав повністю. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 , пояснив, що в кінці березня 2020 року, він приїхав до себе на хутір в с. Малі Ланки де помітив, що вибиті двері і вікна, а в середині все перекинуто та зникли 2 мікроскопа та бензопила, після чого він викликав працівників поліції.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 його вина у вчиненні інкримінованого злочину повністю та об`єктивно стверджується іншими зібраними по справі доказами, проте суд визнає недоцільним дослідження цих доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки цього не заперечують учасники судового розгляду і такі ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував у обвинуваченого, а також інших учасників процесу, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам процесу, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна, поєднаній з проникненням у житло, доведена повністю.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003, за №7 «Про судову практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно вимоги УІАП ГУНП у Львівській області, характеристики виданої виконавчим комітетом Бібрської міської ради, відповіді КП Перемишлянська центральна районна лікарня, встановлено, що ОСОБА_4 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, на Д обліку в наркологічному та психіатричному кабінеті не перебуває, по місцю проживання характеризується з негативної сторони.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, особу обвинуваченого, який раніше судимий, не перебуває на лікуванні в наркологічному чи психіатричному диспансері, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину. Як пом`якшуючу його вину обставину, суд визнає - щире каяття у вчиненому, активне сприяння встановленню дійсних обставин по справі та вчинення злочину неповнолітнім. Обтяжуючих обставин покарання суд не знаходить. Тому суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_4 у виді 3 років і 1 місяця позбавлення волі.

Вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 27.09.2022 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 263 КК України та остаточно призначено покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі.

Згідно вироку Городоцького районного суду Львівської області від 09 серпня 2023 року, ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначених даним вироком та вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 27.09.2022 року, ОСОБА_4 обрано остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років три місяці. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 зараховано з часу його фактичного затримання 08.08.2022 року згідно вироку Жидачівського районного суду Львівської області від 27.09.2022 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

У своїй постанові від 1 червня 2020 року у справі №766/39/17 Верховний Суд зазначив, що при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили. Таким чином якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК (за сукупністю злочинів).

Передбачений ч. 3 ст. 185 КК України злочин ОСОБА_4 вчинив 25 березня 2020 року, тобто до постановлення попереднього вироку Городоцького районного суду м. Львова від 09 серпня 2023 року, відповідно з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність обрання ОСОБА_4 остаточного покарання шляхом часткового складання покарань.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначених даним вироком та вироком Городоцькаго районного суду Львівської області від 09.08.2022 року, ОСОБА_4 обрати остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 5 (п`ять) місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з часу його фактичного затримання 08.08.2022 року згідно вироку Жидачівського районного суду Львівської області від 27.09.2022 року.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1