Справа № 346/5482/24
Провадження № 1-кс/346/963/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 р.м. Коломия

Слідчий суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні зали судових засідань Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області клопотання дізнавача Коломийського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області: ОСОБА_3 , погоджене прокурором Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна фізичної особи, по кримінальному провадженню № 0000273, з правовою кваліфікацією: ч.1 ст.309 КК України,

в с т а н о в и в :

До Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області 07 жовтня 2024 року, із клопотанням про арешт майна фізичної особи, звернулася вказана дізнавачка, додавши до нього матеріали, якими обґрунтовується клопотання та витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Аргументи дізнавача, з урахуванням її пояснень.

06.10.2024 року о 17:05 до Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області надійшло повідомлення зі служби 102 від оперуповноваженого СКП Коломийського РВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , про те, в АДРЕСА_1 , у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час перевірки документів поводив себе підозріло та повідомив, що має біля себе заборонені психотропні речовини. Під час поверхневої перевірки виявлено зіп пакет з кристалічною речовиною, вагою близько 1 гр., схожою на психотропну речовину. Виїздом СОГ на місце події було встановлено що, в АДРЕСА_1 , неподалік відділення Нової пошти було виявлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 , із посилкою № 1630 в руках, яку останній добровільно надав для огляду, адресовану на ім?я ОСОБА_6 .

В ході проведення огляду місця події та при відкритті посилки виявлено зіп пакет із кристалічною речовиною білого кольору, ззовні схожою на психотропний засіб PVP, вагою близько 1 гр., який ОСОБА_7 придбав для власного споживання.

06.10.2024 року слідчим СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області капітаном поліції ОСОБА_8 проведено огляд місця події в дерев?яній альтанці, що за адресою: АДРЕСА_1 , в якій знаходився гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 , із паперовою коробкою ТОВ «Нова Пошта».

В ході проведення огляду місця події було виявлено та вилучено зіп-пакет із назвою «№1» із вмістом кристалічної речовини білого кольору, ззовні схожою на психотропний засіб, яку поміщено до спец пакету WAR 0040350, вирізку із посилки ТОВ «Нова Пошта» із даними відправника ОСОБА_9 , м. Кам?янець-Подільськи №1630, яку поміщено до спец. пакету WAR0040351, мобільний телефон марки «iPhone 7 Plus», чорного кольору, НОМЕР_4, із сім картою мобільного оператора «Vodafone» НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , який поміщено до спец пакету WAR 0040344.

Наведені обставини підтверджуються: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню № 0000273 (а.с.4); наказом про уповноваження працівників Коломийського районного відділу поліції здійснювати досудове розслідування (а.с.5); рапортом працівників поліції (а.с. 6); протоколом огляду місця події від 06.10.2024 року (а.с. 7-9); постановою про визнання речовими доказами (а.с. 10-12), поясненнями ОСОБА_10 (а.с. 13), постановою про визнання судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів (а.с.14-15).

І оскільки на думку дізнавача, наведені обставини вказують на те, що могло бути вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, а вилучені речі відповідають ознакам речових доказів, з метою їх збереження, на ці речі слід накласти арешт із повною забороною розпоряджатися, відчуджувати і користуватись ними. Позаяк, якщо цього не зробити, з огляду на властивості вказаних речей та їх правову цінність, як майбутнього доказу вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, ОСОБА_6 може з легкістю їх приховати чи знищити.

Оцінка суду.

Слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (пункт 18 частини 1 статті 3 КПК України).

І розглядаючи клопотання про арешт майна фізичної особи, зокрема: зіп-пакет із назвою «№1», із вмістом кристалічної речовини білого кольору, ззовні схожою на психотропний засіб, яку поміщено до спецпакету WAR 0040350; вирізку із посилки ТОВ «Нова Пошта», із даними відправника ОСОБА_9 , м. Кам`янець-Подільский, № НОМЕР_2 , яку поміщено до спецпакету WAR0040351; мобільний телефон, марки «Iphone 7 Plus», чорного кольору, IMEI НОМЕР_3 , із сім-картою мобільного оператора «Vodafone» НОМЕР_1 , суд виходить із того, що тут має місце вирішення питання про втручання держави у право власності імовірно саме цієї особи на вказані речі. Що потім, звичайно, може бути спростовано під час досудового розслідування.

В силу положень статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Також суд застосовує і враховує положення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за якими, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Тож, з огляду на викладене, право власності не є абсолютним і може зазнавати втручання держави, в тому числі шляхом позбавлення особи такого права, але тільки в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

А тут суд враховує, що положеннями частини 1 статті 16 КПК України передбачено, що на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку передбаченому цим кодексом, під час кримінального провадження допускається позбавлення або обмеження права власності. І згідно з положеннями частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України у зміст права власності, яке може бути обмежено або якого може бути позбавлено під час кримінального провадження, входять всі три правомочності: володіння, користування і розпорядження майном.

В силу положень частини 1 статті 16, з урахуванням норм статті 131 та частини 1 статті 170 КПК України, під час кримінального провадження, з метою досягнення його дієвості, позбавлення або обмеження права власності будь-якої особи може мати місце при застосуванні арешту, як одного із заходів забезпечення кримінального провадження.

При цьому стаття 170 КПК України уточнює, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (частина 1); завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (частина 1); арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу (частина 2 і 3) .

Клопотання обґрунтовано тим, що вилучені у ОСОБА_6 речі, а саме: зіп-пакет із назвою «№1», із вмістом кристалічної речовини білого кольору, ззовні схожою на психотропний засіб, яку поміщено до спецпакету WAR 0040350; вирізку із посилки ТОВ «Нова Пошта», із даними відправника ОСОБА_9 , АДРЕСА_2 , яку поміщено до спецпакету WAR0040351; мобільний телефон, марки «Iphone 7 Plus», чорного кольору, IMEI НОМЕР_3 , із сім-картою мобільного оператора «Vodafone» НОМЕР_1 , можуть бути речовими доказами кримінальних правопорушень, передбачених частиною частиною 1 статті 309 КК України, оскільки відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, і тому може бути предметом арешту.

Положеннями частини 1 статті 309 КК України, передбачають, що незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту є кримінальним правопорушенням.

При цьому суд враховує, як це вказано у частині 1 статті 98 КПК України, що речові докази це матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

А тому, з огляду на викладене, суд погоджується із аргументами дізнавача про те, що вилучені у ОСОБА_6 речі, можуть бути предметом арешту, оскільки є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям речового доказу, зазначеним у статті 98 КПК України та можуть бути використані, як речові докази по кримінальному провадженню щодо кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України.

Також, з огляду на властивості цих речей та їх правову цінність, як доказу кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 309 КК України, суд погоджується із тим, що ці речі, якщо вони будуть знаходитись у вільному обігу чи повернуті ОСОБА_6 , можуть бути з легкістю приховані або знищені будь-якою людиною, в тому числі й самим ОСОБА_6 , і тому з метою запобіганню цьому, на вказані речі слід накласти арешт. Внаслідок чого та з огляду на додані до клопотання матеріали, у їх сукупності, суд вважає доведеним необхідність застосування арешту, із вказаних вище правових і фактичних підстав, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (запобігання можливості приховання чи знищення речей).

В силу положень частини 3 статті 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження (а значить і арешту майна) не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Суд вважає, що доданими до клопотання матеріалами, у їх сукупності, дізнавач дійсно доводить наявність підстав вважати, що: існує обґрунтована підозра вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 309 КК України, і ступінь їх тяжкості є підставою для застосування арешту речей, які можуть бути доказом і предметом цього правопорушення; потреби досудового розслідування, зокрема збір доказів та недопущення їх приховування чи знищення, виправдовують повний арешт речей, які за своїми властивостями можуть бути легко приховані або знищені, якщо не заборонити користування, відчудження і розпорядження цими речами; і саме завдяки арешту може бути виконано таке завдання, як запобігання приховуванню чи знищенню доказів.

Також, з метою повного виконання положень частини 2 та частини 4 статті 173 КПК України суд враховує і відзначає, що необхідність виконання доведеного дізнавачем завдання кримінального провадження, зокрема забезпечення інтересів досудового розслідування в аспекті збирання і збереження речового доказу, виправдовує той ступінь втручання у право власності ОСОБА_6 про який просить дізнавач (повна заборона користування, відчуження і розпорядження); такий спосіб втручання є розумним, співрозмірним із вказаним завданням, а його наслідки є допустимими і не суттєвими, а сам спосіб арешту є необхідним.

Таким чином, на підставі усього вище викладеного, вважаю, що дізнавач довів перед судом наявність усіх підстав, з наявністю яких закон дозволяє втручання у право власності людини тією мірою, тим способом і для тієї мети, для яких це просить дізнавач. А тому, клопотання дізнавача підлягає задоволенню.

Отже, на підставі наведеного та керуючись статтями 2,3,7-33,36-40-1,84-99,103-117,131-132,167-175, 214-219,298-301,309-310,369-372,376,532 КПК України слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання дізнавача Коломийського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області: ОСОБА_3 , погоджене прокурором Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно шляхом заборони розпоряджатися, користуватись і відчужувати: зіп-пакет із назвою «№1», із вмістом кристалічної речовини білого кольору, ззовні схожою на психотропний засіб, яку поміщено до спецпакету WAR 0040350; вирізку із посилки ТОВ «Нова Пошта», із даними відправника ОСОБА_9 , м. Кам`янець-Подільский, № НОМЕР_2 , яку поміщено до спецпакету WAR0040351; мобільний телефон, марки «Iphone 7 Plus», чорного кольору, IMEI НОМЕР_3 , із сім-картою мобільного оператора «Vodafone» НОМЕР_1 , які було вилучено під час огляду місця події у ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 ), з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає безумовному негайному виконанню дізнавачем, слідчим, прокурором до скасування арешту, у встановленому кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Про інформувати заінтересованих осіб про ухвалу шляхом вручення або надсилання її копії.

Повний текст ухвали оголошено 14 жовтня 2024 року о 17 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1