Справа № 157/550/24
Провадження №1-кс/157/360/24
УХВАЛА

12 вересня 2024 рокумісто Камінь-Каширський

Слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , володільця майна ОСОБА_3 , представника володільця майна ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання володільця майна ОСОБА_3 про скасування заходу забезпечення кримінального провадження арешту майна, застосованого в кримінальному провадженні №0000003 від 07.02.2024 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 149, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 332 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, в якому зазначає, що слідчим відділенням Камінь-Каширського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000003 від 07.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149, ч. 2 та ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 05 квітня 2024 року накладено арешт, зокрема на належний її чоловіку ОСОБА_6 автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» моделі «SPRINTER 313 CDI», 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою забезпечення збереження цього речового доказу.

Вищезгаданий транспортний засіб хоча і було офіційно зареєстровано за ОСОБА_6 , однак фактично такий був набутий подружжям під час шлюбу, а тому він наразі перебуває у спільній сумісній власності як її, так і ОСОБА_6 . У той же час, юридичних підстав для здійснення розподілу вищезгаданого транспортного засобу як в судовому порядку, так і в позасудовому (нотаріально посвідчений договір про поділ майна) фактично немає.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, у шлюбі з ОСОБА_6 народилося двоє дітей. Тому накладення арешту на вилучений 28 березня 2024 року у ОСОБА_6 автомобіль обмежує не лише майнові права підозрюваного у кримінальному провадженні, а й майнові права третьої особи, котра до розслідуваної справи жодного відношення не має й у ній відповідно будь-якого статусу не отримувала, у зв`язку із чим конфіскація належної їй половини неподільної речі, як міри покарання, є об`єктивно неможливою, а тому арешт транспортного засобу з метою забезпечення реалізації майбутньої його конфіскації не є необхідним.

На цей час досудове розслідування в кримінальному провадженні фактично завершено, а з транспортним засобом проведення будь-яких слідчих дій та експертних досліджень не планується. Вважає, що на цьому етапі кримінального провадження подальшої потреби у втручанні в право користуватись вилученим у її чоловіка та належним їм на праві спільної сумісної власності транспортним засобом об`єктивно немає, у зв`язку з чим доцільно просити суд скасувати таке обмеження, залишивши для ОСОБА_6 та заявниці заборону на розпорядження та відчуження цим автомобілем.

Також ОСОБА_3 зазначає, що має посвідчення водія відповідної категорії, а в її власності наразі перебуває виключно арештований транспортний засіб. Іншими автомобілями сім`я не володіє. З огляду на вказане, відсутність транспортного засобу у сім`ї обмежує не лише права ОСОБА_3 , а й інших членів її родини (в тому числі і неповнолітніх). У той же час, скасування заборони користуватись із залишенням в силі заборони відчужувати та розпоряджатись арештованим транспортним засобом, на її думку, забезпечить потреби кримінального провадження і при цьому не впливатиме негативно на майнові інтереси третіх осіб, прямо та опосередковано залежних від наявності відповідного права у неї.

Вважає, що на цьому етапі потреби досудового розслідування не виправдовують подальшого втручання у правомочність ОСОБА_3 користуватись належним їй транспортом, оскільки цілком дієвим та достатнім у цьому конкретному випадку буде його арешт виключно із забороною на розпорядження та відчуження, а тому впевнена, що станом на день звернення із клопотанням до суду наявні передбачені ст. 174 КПК України підстави для часткового скасування арешту з вищевказаного автомобіля.

Окрім того зазначає, що всі відомості, пов`язані з арештованим транспортним засобом та які, на думку слідчого, мали значення у кримінальному провадженні, останнім були зафіксовані в протоколі огляду, відповідно до якого вилучений автомобіль був сфотографований і досліджений, утім фактичних даних, котрі входять до предмета доказування стороною обвинувачення виявлено не було. У сторони обвинувачення був доволі тривалий проміжок часу для додаткового з`ясування цінних для слідства обставин, що пов`язані з автомобілем, вилученим у підозрюваного, за весь цей період (понад п`ять місяців) таких встановлено не було, що додатково свідчить про недоцільність подальшого утримання транспортного засобу в умовах, котрі не забезпечують належного його зберігання.

Посилаючись на викладене вище, володілець майна ОСОБА_3 просить скасувати арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 05 квітня 2024 року на зареєстрований за ОСОБА_6 автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» моделі «SPRINTER 313 CDI», 2014 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в частині заборони користування цим транспортним засобом.

Володілець майна ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала із викладених у ньому підстав та пояснила, що автомобіль необхідний для перевезення дітей до школи, яких у неї четверо. Просила клопотання задовольнити повністю.

Представник володільця майна ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 підтримав, просив його задовольнити та повернути власнику в користування транспортний засіб.

Слідчий ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив проти клопотання та пояснив, що досудове розслідування в кримінальному провадженні на цей час завершене, його матеріали відкриті стороні захисту, однак скасування арешту належного ОСОБА_6 автомобіля марки «MERCEDES-BENZ» є передчасним, оскільки цей транспортний засіб використовувався підозрюваним для вчинення кримінального правопорушення, а тому є знаряддям злочину. Крім того, санкція статті, за якою підозрюється ОСОБА_6 , передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна. Тому передача арештованого транспортного засобу в користування дружині підозрюваного ОСОБА_3 може привести до втрати речового доказу та унеможливить застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна. Просить у задоволенні клопотання відмовити.

Допитаний у судовому засіданні в статусі свідка ОСОБА_6 підтвердив, що вилучений у нього та арештований автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», номерний знак НОМЕР_1 , придбаний за сімейні кошти та є спільною власністю його та дружини.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, показання свідка, вивчивши зміст клопотання, дослідивши додані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання до задоволення не підлягає.

Згідно з частинами 1-3 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення, у тому числі, збереження речових доказів. У такому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділенням Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000003 від 07.02.2024 за фактом незаконного переправлення осіб через державний кордон України, організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, вчинення таких дій повторно, за попередньою змовою групою осіб, організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництва такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, а також за фактом вербування, вчиненого з метою експлуатації, з використанням уразливого стану потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, що було вчинено в період не пізніше 06 лютого 2024 року. Правова кваліфікація злочинів ч. 2 та ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 149 КК України.

З ухвали слідчого судді вбачається, що згідно з копією протоколу невідкладного обшуку від 28 березня 2024 року, під час проведення обшуку в автомобілі марки «MERCEDES-BENZ», моделі «SPRINTER 313 CDI», 2014 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , у салоні автомобіля між водійським та пасажирським сидіннями виявлені грошові купюри, які перетиснуті резинкою жовтого кольору, та при їх детальному огляді у стерильних медичних рукавичках виявлено, що це грошові купюри номіналом 100 доларів США, кожна з яких має однаковий серійний номер « НОМЕР_2 ». При відповідному просвічені цих грошових купюр встановлено, що на них наявна люмінесцентна речовина жовтуватого кольору, зазначені купюри вилучено, їх кількість склала 120 штук номіналом 100 доларів США. Слідчий виявив на купюрах люмінесцентну речовину жовтуватого кольору, у зв`язку з чим зробив змив із вказаних грошових купюр. Після цього купюри, транспортний засіб та змиви слідчим були вилучені.

Постановами заступника начальника СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 28 березня 2024 року вищезазначені 120 грошових купюр, змиви з грошових купюр та автомобіль визнані речовими доказами як такі, що зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять іншу інформацію, яка може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду від 05 квітня 2024 року накладено арешт на тимчасово вилучене 28 березня 2024 року майно, крім іншого, на автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» моделі «SPRINTER 313 CDI», 2014 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 , шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження цим майном.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вирішуючи питання щодо доцільності подальшого застосування заходу забезпечення кримінального провадження арешту майна, слідчий суддя бере до уваги, що санкція частини 3 ст. 332 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_6 , передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Як встановлено з матеріалів кримінального провадження, вилучений та арештований автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» моделі «SPRINTER 313 CDI», номерний знак НОМЕР_1 , на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_6 . Тому за результатами судового розгляду кримінального провадження, у випадку визнання ОСОБА_6 винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів, зазначений транспортний засіб може бути конфіскований у дохід держави. З огляду на викладене, передача автомобіля в користування підозрюваному може привести до його втрати внаслідок умисного або необережного його пошкодження чи знищення. Тому скасування арешту майна на цій стадії кримінального провадження є передчасним.

Слідчий суддя погоджується з твердженнями заявниці про те, що арештований транспортний засіб є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_6 і ОСОБА_3 , оскільки ця обставина підтверджується долученими до клопотання копіями свідоцтва про шлюб та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, з яких вбачається, що автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» моделі «SPRINTER 313 CDI», номерний знак НОМЕР_1 , придбаний у період їх шлюбу. Проте, на цій стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питань щодо статусу арештованого майна, наявності майнових прав на нього в третіх осіб, розмір їх часток у такому праві, а зобов`язаний перевірити чи не відпала потреба в подальшому застосуванні арешту майна або чи не накладено арешт необґрунтовано. На цей час транспортний засіб має статус речового доказу, який може бути підданий спеціальній конфіскації, тому скасування арешту із зазначених вище підстав не відповідатиме нормам Кримінального процесуального кодексу України.

Як вказують матеріали кримінального провадження, автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» моделі «SPRINTER 313 CDI», номерний знак НОМЕР_1 , був вилучений під час невідкладного обшуку, визнаний речовим доказом як знаряддя злочину, тому буде предметом дослідження для суду, що здійснюватиме судовий розгляд кримінального провадження, досудове розслідування в якому наразі завершене. Передача його в користування володільцю, поряд із ризиком втрати чи знищення, позбавить можливості дослідження судом речового доказу.

Таким чином, володілець майна не навела достатніх аргументів та не надала належних доказів, що в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 110, 174 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання володільця майна ОСОБА_3 про скасування заходу забезпечення кримінального провадження арешту майна, накладеного згідно з ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 05 квітня 2024 року, застосованого в кримінальному провадженні №0000003 від 07.02.2024, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено в 12 годині 13 вересня 2024 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1