Провадження №1-кп/761/3459/2024
В И Р О К

іменем України

25 жовтня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Шевченківського районного суду м. Києва виділеного кримінальне провадження № 0011812, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.11.2018 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Житомир, українки, громадянки України, яка зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-УСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0011812 від 06.11.2018 відносно Особи 1 та ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, надійшло на розгляд Шевченківського районного суду м.Києва 31.09.2019 року.

Ухвалою суду від 02.06.2023 року з матеріалів кримінального провадження за №0011812 від 06.11.2018 виділено в окреме провадження матеріали відносно ОСОБА_9 .

Так судом установлено що 06.11.2018 приблизно о 17 год. 00 хв. ОСОБА_9 , разом із Особою 1 та невстановленими судом особами (матеріали щодо яких виділено в окреме провадження), за попередньою домовленістю прибули до магазину роздрібної торгівлі одягом під назвою «Одяг з Європи», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Так, перебуваючи в приміщенні вищевказаного магазину, ОСОБА_9 із Особою 1 та невстановленими судом особами, з метою вчинення відкритого викрадення предметів одягу та взуття, що знаходиться у вказаному магазині та належить ФОП « ОСОБА_10 ».

Надалі 06.11.2018 приблизно о 17 год. 35 хв., перебуваючи в магазині роздрібної торгівлі одягом під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_11 взяла в торговому залі зазначеного магазину наступне майно: шапку чорного кольору зимову «John Richmond» (артикул J2-E16-016) вартістю 300 (триста) грн.; кофту темно-синього кольору з металевим замком «EXPIDITION NAPURE», вартістю 232 (двісті тридцять дві) грн. 50 коп.; картонну коробку синього кольору з трьома білими полосками із написом «аdidas» та «CAMPUS C» (артикул DB1351) зі штрих-кодом з написом 0000SI0G AU6» в середині якої знаходяться кросівки світло-синього кольору, вартістю 1024 (одна тисяча двадцять чотири) грн. 50 коп, що належить ФОП « ОСОБА_10 ». В свою чергу, Особа 1., та інші невстановлені особи, діючи по заздалегідь розробленому плану та відповідно до розподілених ролей, також взяли з прилавків торгівельної зали одяг та взуття у картонних коробках, після чого відкрито, розуміючи, що їх дії помічені працівниками магазину, всі разом почали тікати з місця вчинення кримінального правопорушення, свідомо не реагуючи на вимоги працівників магазину щодо повернення викраденого майна.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_9 , разом із іншими невстановленими особами, розуміючи, що її дії несуть відкритий характер, вибігла з магазину, із відкрито викраденим майном, а саме: шапкою чорного кольору зимовою «John Richmond» (артикул J2-E16-016) вартістю 300 (триста) грн.; кофтою темно-синього кольору з металевим замком «EXPIDITION NAPURE», вартістю 232 (двісті тридцять дві) грн. 50 коп.; картонною коробкою синього кольору з трьома білими полосками із написом «аdidas» та «CAMPUS C» (артикул DB1351) зі штрих-кодом з написом 0000SI0G AU6» в середині якої знаходяться кросівки світло-синього кольору, вартістю 1024 (одна тисяча двадцять чотири) грн. 50 коп., що належить ФОП « ОСОБА_10 », після чого маючи реальну змогу розпорядитись вказаним майном, покинула територію будівлі АДРЕСА_2 . Однак в подальшому була затримана працівниками поліції.

Всього, ОСОБА_9 за попередньою змовою з Особою 1 та невстановленими особами, відкрито викрала майно, що належить ФОП « ОСОБА_10 » на загальну суму 26057 грн. 50 коп., а особисто завдала шкоди потерпілому на суму 1557 гривень.

Вищевказаними діями, ОСОБА_9 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинено за попередньою змовою групою осіб.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнала у повному обсязі, повністю підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України зі згоди учасників судового провадження, які на думку суду правильно розуміють зміст обставин по справі і не оспорюють їх, та немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і визначив обсяг доказів, що підлягає дослідженню в судовому засіданні, обмежившись допитом обвинуваченої ОСОБА_9 які відповідають фактичним обставинам справи та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Так, обвинувачена ОСОБА_9 суду надала показання про те, 06.11.2018 вона разом із своїм знайомим з яким остання попередньо проживала, а також іншими особами, за попередньою домовленістю прибула до магазину «Одяг з Європи», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . з метою масових зборів для психологічного тиску обстановки на продавців та власника магазину. Вказана група людей складалась з близько 80 осіб, які зайшли частково до приміщення згаданого магазину, за адресою: АДРЕСА_2 . Надалі, коли вказана група піднялася та розійшлася по магазину, ОСОБА_9 викрала кросівки, одяг та почала тікати з приміщення, окрім неї особи з вказаної групи також збирали речі, надягали на себе та вибігали з ними. Разом з тим, коли ОСОБА_9 вибігала з магазину викрадені речі викинула, а вже далі за примщенням була затримана поліцією. Окрім того, ОСОБА_9 , зазначила, що під час того, як тікала з викраденим майном, а саме кросівками, які в подальшому викинула, їх підняв Особа 1, та тікав з магазину. Надалі останній був також затриманий на місці вчинення кримінальних правопорушень, та в приміщенні відділку поліції познайомився з ОСОБА_9 . Разом з тим, суму заявленої шкоди зазначену в обвинувальному акті визнає в повному обсязі, та щиро розкаялась у скоєному.

Потерпілий будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився. Заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду справи за відсутності потерпілого, суд дійшов висновку про можливість з`ясувати всі обставини справи за його відсутності відповідно до ст.325 КПК України.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Таким чином, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість обвинуваченої ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення, яке слід кваліфікувати за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Судом досліджено дані про особу обвинуваченої ОСОБА_9 яка раніше не судима, під наглядом лікарів нарколога, психіатра не перебуває, незаміжня, за місцем проживання характеризується посередньо.

При визначенні обвинуваченій міри покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, який відносяться до категорії тяжкого злочину, умисний винний протиправний характер діяння, форму й ступінь вини, мотивацію вчиненого, дані про його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують обвинуваченому покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 за вчинений злочин, суд визнає її щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

На підставі викладеного з врахуванням всіх обставин справи, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_9 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі. Між тим, виходячи із фактичної тяжкості вчиненого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети кримінального правопорушення, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченої до вчинення кримінального правопорушення, поведінку останньої після вчинення кримінального правопорушення, та індивідуальних властивостей обвинуваченої, зокрема її віку, стану здоров`я, способу життя, обставин, що пом`якшують та обтяжуються покарання обвинуваченої.

Так, суд приходить до висновку, що вищенаведене істотно знижує фактичну ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду про можливість звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, тобто можливість виправлення останньої без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за її поведінкою та виконання покладених на неї судом обов`язків у відповідності до ст. 76 КК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили скасувати та звільнити ОСОБА_9 з під варти, негайно в залі судових засідань.

Ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі. Це питання вирішується судом незалежно від того, чи реалізували учасники кримінального провадження право заявити клопотання про визначення грошового розміру процесуальних витрат, оскільки це входить до предмету доказування у кримінальному провадженні (п. 3 ст. 91 КПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України, до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку стягуються з обвинуваченого на користь держави. При цьому суд, враховуючи майновий стан обвинуваченого, за власного ініціативою або за його клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.

Частиною 2 ст. 122 КПК України регулюється порядок здійснення залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ.

У ч. 2 ст. 124 КПК визначено обов`язок стягнення з обвинуваченого витрат, пов`язаних із залученням експертів, який реалізується в окремій нормі щодо їх розподілу при ухваленні вироку.

Так, згідно з п. 13 ч. 1, ч. 3 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі, якщо обвинувачуються декілька осіб суд вирішує питання, зазначені в цій статті, окремо щодо кожного обвинуваченого. Відповідно до ст. 126 КПК України, питання щодо процесуальних витрат вирішується судом у вироку, який підлягає обов`язковому виконанню, зокрема, в частині їх стягнення.

При цьому солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначаються рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Відповідно до положень глави 8 КПК України встановлено принцип дольової відповідальності при стягненні процесуальних витрат відповідно до положень глави 8 КПК України.

Таким чином, суд, вважає, що доведеною сумою процесуальних витрат є сума 3 432 (три тисячі чотириста тридцять дві) грн. 00 коп за проведення дактилоскопічної експертизи №8-1/2709, яка підлягає стягненню частини з обвинуваченої ОСОБА_9 яка становить 1716 гривень 00 копійок.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України за умови розгляду остаточного рішення у кримінальному провадженні № 0011812, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.11.2018 року.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі викладеного та керуючись статтями 349, 369-374, 394 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити їй покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком, тривалістю 2 (два) роки, якщо протягом вказаного строку вона не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засуджену такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили - скасувати.

Звільнити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти, в залі суду, негайно.

Стягнути з відносно ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню за проведення експертизи у сумі 1716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) гривень 00 копійок.

Вирок суду першої інстанції, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення, до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляції до Шевченківського районного суду м. Києва.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя Шевченківського

районного суду м. Києва ОСОБА_12