Провадження № 1-кс/638/3461/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова клопотання слідчого СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001849 від 01 вересня 2024 стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чкаловське Чугуївського району Харківської області, українця, громадянина України, не одруженого, осіб на утриманні немає, із середньою освітою, не працевлаштованого, який проживає за адресою місцезнаходження АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз 24.07.2019 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.187, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнився 25.11.2022 року за відбуттям строку покарання,

за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.3 ст.357, ч.4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

До Дзержинського районного суду м.Харкова звернувся слідчий за погодженням з прокурором з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що 30 серпня 2024 року у період часу з 20 год. 00 хв. по 21 год. 00 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник раптовий злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, що належить та перебуває у володінні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 у період воєнного стану, діючи повторно та з прямим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна та подальшого обертання його на свою користь, розуміючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями не спостерігають оточуючі та не зможуть йому завадити, шляхом вільного доступу, взяв барсетку з тканини темно-зеленого кольору, вартістю згідно з висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-24/31426-ТВ від 21.10.2024 612 грн 35 коп. із особистими речами ОСОБА_6 , яка перебувала на сходах, та в якій знаходились мобільний телефон «Realme Note 50 3/64 GB Midnight Black», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із сім-карткою всередині: НОМЕР_3 , вартістю згідно з висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-24/27317-ТВ від 30.09.2024 2799 грн 00 коп. та чотирьома парами шкарпеток вартістю згідно з висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-24/31426-ТВ від 21.10.2024 180 грн 00 коп.. Після чого, ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину з вказаним майном, розпорядившись ним на власний розсуд. В результаті протиправного діяння ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 3591 гривень 35 копійок.

Крім того, ОСОБА_5 , 30.08.2024 року у період часу з 20 години 00 хвилин по 21 годину 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , після крадіжки барсетки, яка належить ОСОБА_6 , побачив банківські картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 , які належать останньому, що є офіційним документом відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992, підпунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31, ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2000, ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000, та в подальшому, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння грошовими коштами належними ОСОБА_6 залишив вищезазначені банківські картки собі, не намагаючись повернути їх, тим самим привласнив вищевказані банківські картки. Після цього, ОСОБА_5 з вказаними офіційними документами, виданими на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з місця скоєння злочину зник.

Крім того, ОСОБА_5 , 30.08.2024 року близько у період часу з 20 години 00 хвилин по 21 годину 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , після здійснення крадіжки барсетки, яка належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкривши яку побачив паспорт громадянина України та військовий квиток, де у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння офіційним документом, яким є паспорт громадянина України серія та номер СР131585 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та важливим особистим документом, яким є військовий квиток серія та номер НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи, що власником паспорту громадянина України та військового квитка є інша людина, оскільки на вказаних документах наявні реквізити та відомості про його власника, яким є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таємно заволодів ними. Таким чином, ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав за необхідне для привласнення офіційного документу, яким є паспорт громадянина України та важливим особистим документом, яким є військовий квиток, та з місця скоєння злочину зник.

Також слідчий зазначає, що метою і підставами застосування запобіжного заходу, згідно з п.п.1, 2 ч.1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали внесене клопотання з підстав, викладених у ньому.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, встановив наступне.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Так, відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, п.5 ч.2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Встановлено, що Харківським РУП №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001849 від 01 вересня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.3 ст.357, ч. 4 ст. 185 КК України.

З Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001849 вбачається, що 30.08.2024 року невстановлена особа в період дії воєнного стану на території України за адресою м.Харків, площа Привокзальна таємно заволоділа барсеткою з особистими речами, які належать гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинила останньому матеріальну шкоду на суму, яка встановлюється. Крім того, в ході розслідування кримінального провадження №0001849 від 01 вересня 2024 року було встановлено наявність ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.357 КК України, що полягає у незаконному заволодінні будь-яким способом паспортом та іншим важливим особистим документом. Крім того, в ході розслідування кримінального провадження №0001849 від 01 вересня 2024 року було встановлено наявність ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, що полягає у викраденні офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів.

29 жовтня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.3 ст.357, ч. 4 ст. 185 КК України.

Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри, що підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами.

29.10.2024 року ОСОБА_5 отримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя також вважає встановленим існування ризиків, передбачених п. 1, 2, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме спроби підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищення або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

При цьому, вважаю за необхідне зазначити, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Так, ОСОБА_5 підозрюється, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яке є тяжким злочином. Санкція вказаної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а отже очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховування від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 ..

При цьому, слідчий суддя також враховує, що на даний час не всі ділянки державного кордону України контролюються українською владою, а тому, на переконання суду, останній може зокрема незаконно перетнути державний кордон України з метою уникнення кримінальної відповідальності, тому альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваного.

Також слідчий суддя вважає обґрунтованим ризик того, що ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, може знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а тому слідчий суддя вважає встановленим ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України.

Також суд вважає, що перебуваючи на свободі, підозрюваний може продовжити вчинення кримінальних правопорушень, а отже вважає встановленим також існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи існування вищезазначених ризиків, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним; враховуючи особу підозрюваного, який раніше неодноразово судим, засуджувався до реальної міри покарання, звільнився з місць відбування покарання 25.11.2022 року, однак належних висновків для себе не зробив та вчинив нові кримінальні правопорушення, не працевлаштований, а отже не має законних джерел отримання прибутків, не одружений, осіб на утриманні немає, а отже на переконання суду не має стійких соціальних зв`язків, відповідно, перебуваючи на свободі може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також продовжити злочинну діяльність, суд вважає, що застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим п.п.1, 2, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому обирає підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Даних щодо неможливості застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я підозрюваного слідчому судді не надано.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Згідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до вимог ст.182 КПК України, слідчий суддя з урахуванням викладених обставин злочину, майнового та сімейного стану підозрюваного, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, визначає заставу достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України. При цьому вважаю, що застава у межах, визначених п.2 ч.5 ст.182 КПК України здатна забезпечити виконання ОСОБА_5 , який, окрім іншого, підозрюється, у вчиненні тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків і тому слідчий суддя визначає заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 206, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 28 грудня 2024 року.

Визначити суму застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, яку можливо внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (рахунок UA0006674 , МФО 820172, код отримувача 26281249, банк отримувача ДКСУ, м.Київ, призначення платежу застава згідно КПК по справі відносно ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу, справа №638/16546/24 (Дзержинський районний суд м.Харкова).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом всього строку тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, на підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із міста Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України.

Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі установи тимчасового тримання.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа установи тимчасового тримання негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Дзержинського районного суду м.Харкова.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1