Провадження №1-кс/389/804/24
Ухвала

іменем України

27 вересня 2024 року місто Знам`янка

Слідчий суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Знам`янка Кіровоградської області клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000377 від 11.04.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Знам`янка Кіровоградської області, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, не одруженого, утриманців не маючого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.303, ч.1 ст.149 КК України,

встановив:

Слідчий СВ відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 днів.

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні СВ відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській областіперебувають матеріали кримінального провадження №0000377 від 11.04.202 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.303, ч.1 ст.149 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що восени 2023 року (точно часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим), ОСОБА_4 , бажаючи отримувати дохід від протиправної діяльності внаслідок вчинення кримінального правопорушення та розуміючи його суспільно-небезпечний характер, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел направлений на вербування, переміщення та переховування людини з використанням примусу та уразливого стану з метою подальшої сексуальної експлуатації та одержання прибутку, вирішив розшукати та здійснити вербування, переховування та переміщення з метою сексуальної експлуатації особи, яка має уразливий стан, використовуючи при цьому примус та обман, грубо порушуючи конституційні права та свободи громадян, посягаючи на їх волю, честь та гідність.

З метою реалізації вказаного умислу, ОСОБА_4 , восени 2023 року, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, познайомився та в подальшому запропонував ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка має розумову відсталість з поведінковими розладами, не проживала за зареєстрованим місцем мешкання, не мала постійного місця роботи, була матеріально незабезпеченою, перебувала в уразливому стані, а саме в скрутному матеріальному становищі, за грошову винагороду надавати заздалегідь підшуканим ним клієнтам чоловічої статі послуги сексуального характеру, при цьому обіцяючи вказаній особі забезпечити її належним рівнем проживання та справедливий розподіл зароблених коштів, чим скоїв вербування особи з використанням уразливого стану.

Після отримання згоди ОСОБА_7 на вказаних умовах на надання за грошову винагороду клієнтам чоловічої статі послуг сексуального характеру, ОСОБА_4 , з метою здійснення контролю над вказаною особою привіз ОСОБА_7 до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 та вказав про необхідність постійного проживання за вказаною адресою, при цьому обмеживши фізичні контакти потерпілої з іншими особами шляхом заборони використання засобів зв`язку та вільного виходу за межі будинку, чим скоїв незаконне переміщення та переховування людини.

В подальшому ОСОБА_4 , в період з осені 2023 року до 21.06.2024, коли його протиправна діяльність була припинена правоохоронними органами, періодично підшукував та привозив клієнтів чоловічої статі до будинку за вищевказаною адресою, де ОСОБА_7 надавала їм послуги сексуального характеру, при цьому не отримуючи коштів за вказану «роботу». При виникненні конфліктних ситуацій з ОСОБА_7 з приводу доцільності їй надання вказаних послуг при невиконанні ОСОБА_4 . першочергових домовленостей, останній застосовував заходи примуси до ОСОБА_7 , що виражались у спричиненні морального тиску та приниженні, системно використовуючи доводи її меншовартості та незначущості, так-як вона є матеріально незабезпеченою та перебуває на психіатричному обліку, що в сукупності було направлено на створення уявлення безвихідності ситуації, в якій вона опинилась, та сприяло встановленню суцільного контролю ОСОБА_4 над поведінкою потерпілої, таким чином скоївши незаконну експлуатацію людини. Також, ОСОБА_4 змушував ОСОБА_7 вступати в статевий зв`язок з підшуканими ним клієнтами під приводом виплати йому неіснуючого боргу, який ОСОБА_4 на власний розсуд призначав ОСОБА_7 , що також слугувало засобом примусу потерпілої до зайняття проституцією на вигідних ОСОБА_4 умовах.

Крім надання послуг сексуального характеру особам чоловічої статті в будинку за адресою АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , за окрему грошову винагороду в розмірі 400 грн., здійснювалось переміщення ОСОБА_7 до місць обумовлених ним з клієнтами, зокрема 22.05.2024 до лісу, який знаходиться за межами міста Знам`янка Кропивницького району Кіровоградської області, 28.05.2024 до квартири АДРЕСА_4 , 19.06.2024 до квартири АДРЕСА_5 .

Вказані дії ОСОБА_4 суперечать чинному законодавству України та Протоколу про попередження й припинення торгівлі людьми, особливо жінками та дітьми, а також покарання за неї, що доповнює Конвенцію ООН проти транснаціональної організованої злочинності 2000 року, Конвенції Ради Європи про заходи щодо протидії торгівлі людьми 2005 року, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю, які визначають поняття торгівлі людьми, окреслюють коло суспільно-небезпечних діянь, які підлягають обов`язковій криміналізації, передбачають основні стандарти запобігання, протидії торгівлі людьми.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 скоїв вербування, переміщення та переховування людини, вчинені з метою експлуатації, з використанням примусу та його уразливого стану, тобто злочин передбачений ч.1 ст.149 КК України.

По даному факту були внесенні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідування за №0000748 від 19.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.149 КК України

Крім того, восени 2023 року (точно часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим) у ОСОБА_4 виник умисел на втягнення особи в заняття проституцією з використанням її уразливого стану та погрозою застосування насильства, а саме втягнення у зайняття проституцією ОСОБА_7 , яка перебувала в уразливому стані.

Для реалізації вказаного умислу ОСОБА_4 здійснював погрози застосування фізичного насильства до ОСОБА_7 у разі відмови від зайняття проституцією, при цьому змушував ОСОБА_7 виплачувати йому таким чином неіснуючий борг, який призначав на власний розсуд та застосовував покарання у вигляді приковування кайданками до батареї на певний проміжок часу за виявлення непокори.

Продовжуючи реалізацію вказаного умислу, 22.05.2024 ОСОБА_4 , передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, домовився з ОСОБА_8 , який діяв під контролем правоохоронних органів, про надання ОСОБА_7 послуг сексуального характеру ОСОБА_8 , за грошову винагороду в розмірі 2000 гривень.

Того ж дня, близько 18 год 05 хв ОСОБА_4 на автомобілі марки «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився в його користуванні, спільно з ОСОБА_7 приїхали до ОСОБА_8 , де ОСОБА_4 вказав на ОСОБА_7 , як на особу, яка буде надавати послуги сексуального характеру за грошову винагороду ОСОБА_8 . В цей час, ОСОБА_8 передав ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 2400 грн (2000 грн за послуги сексуального характеру, які йому в подальшому буде надавати ОСОБА_7 та 400 грн за послуги перевезення, які надавав ОСОБА_4 ). Надалі, вказані особи на вищевказаному автомобілі поїхали до лісу, який знаходиться за межами міста Знам`янка Кіровоградської області, де ОСОБА_4 залишив ОСОБА_7 та ОСОБА_8 наодинці. В подальшому, ОСОБА_7 надала ОСОБА_8 послуги сексуального характеру у вигляді класичного сексу, чим ОСОБА_4 втягнув ОСОБА_7 в зайняття проституцією.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 скоїв втягнення особи в заняття проституцією з використанням її уразливого стану та погрозою застосування насильства, тобто злочин, передбачений ч.1 ст.303 КК України.

По даному факту були внесенні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідування за №0000377 від 11.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України.

Надалі, 19.09.2024 склад вказаного кримінального провадження перекваліфіковано з ч.2 ст.303 КК України на ч.1 ст.303 КК України.

Крім того, 28.05.2024, ОСОБА_4 маючи прямий умисел на втягнення особи в заняття проституцією з використанням її уразливого стану, погрожуючи застосуванням фізичного насильства, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи повторно, домовився з ОСОБА_8 , який діяв під контролем правоохоронних органів про надання ОСОБА_7 , послуг сексуального характеру ОСОБА_8 , за грошову винагороду в розмірі 2000 гривень. Того ж дня, близько 17 год 50 хв, ОСОБА_8 перебував у заздалегідь орендованій ним квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_6 , де зателефонував ОСОБА_4 та повідомив, що він знаходиться за вищевказаною адресою. В подальшому, цього ж дня, близько 18 год 20 хв ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел прийшов до квартири, де перебував ОСОБА_8 та в цей час ОСОБА_8 передав ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 2000 грн за послуги сексуального характеру, які йому в подальшому буде надавати ОСОБА_7 . Після цього, ОСОБА_4 залишив приміщення квартири, куди в подальшому направив ОСОБА_7 , яка надала ОСОБА_8 послуги сексуального характеру у вигляді класичного сексу, чим ОСОБА_4 повторно втягнув ОСОБА_7 в зайняття проституцією.

По даному факту були внесенні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідування за №0000746 від 19.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України.

Крім того, 19.06.2024, ОСОБА_4 маючи прямий умисел на втягнення особи в заняття проституцією з використанням її уразливого стану, погрожуючи застосуванням фізичного насильства, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи повторно, домовився з ОСОБА_8 , який діяв під контролем правоохоронних органів про надання ОСОБА_7 послуг сексуального характеру ОСОБА_8 , за грошову винагороду в розмірі 2000 гривень. Того ж дня, близько 15 год 00 хв, ОСОБА_8 перебував у заздалегідь орендованій ним квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_7 , де зателефонував ОСОБА_4 та повідомив, що він знаходиться за вищевказаною адресою. В подальшому, цього ж дня, близько 16 год 00 хв ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, прийшов до квартири, де перебував ОСОБА_8 та в цей час ОСОБА_8 передав ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 2000 грн, за послуги сексуального характеру, які йому в подальшому буде надавати ОСОБА_7 . Після цього, ОСОБА_4 залишив приміщення квартири, куди в подальшому направив ОСОБА_7 , яка надала ОСОБА_8 послуги сексуального характеру у вигляді класичного сексу, чим ОСОБА_4 повторно втягнув ОСОБА_7 в зайняття проституцією.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 скоїв втягнення особи в заняття проституцією з використанням її уразливого стану та погрозою застосування насильства, вчинені повторно, тобто злочини, передбачені ч.2 ст.303 КК України.

По даному факту були внесенні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідування за №0000747 від 19.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 скоїв злочини, передбачені ч.1 ст.149 та ч.ч.1,2 ст.303 КК України.

Надалі, 19.09.2024 вищевказані кримінальні провадження об`єднанні в одне, якому присвоєно №0000377 від 11.04.2024 року за ч.ч.1,2 ст.303 КК України, ч.1 ст.149 КК України.

ОСОБА_4 19.09.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.303, ч.1 ст.149 КК України.

У поданому клопотанні слідчий вказує, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

В обґрунтування застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання переховуванню підозрюваного від органів досудового розслідування та суду; знищення, схову або спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконного впливу на потерпілу та свідків; вчинення інших кримінальних правопорушень.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити та вказав на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши додані до клопотання матеріали та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним у п.п.1-5 ч.1 вказаної статті.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що надані стороною кримінального провадження з боку обвинувачення докази вказують на наявність фактів, які у своїй сукупності свідчать про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.303, ч.1 ст.149 КК України, у яких останньому повідомлено про підозру, що підтверджується: рапортом про вчинення кримінального правопорушення від 11.04.2024; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо - відео контроль особи від 24.05.2024; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 27.05.2024; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 25.06.2024; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 14.06.2024; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - візуальне спостереження за особою від 09.07.2024; протоколом обшуку від 21.06.2024; рапортами від 18.09.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 .

Аналіз наданих стороною обвинувачення доказів свідчить про те, що вони об`єктивно зв`язують підозрюваного зі злочинами, а тому слідчий суддя погоджується з доводами прокурора, що пред`явлена ОСОБА_4 підозра є обґрунтованою, що узгоджується з вимогами Європейського суду з прав людини, зокрема позицією висловленою у п.175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява N 42310/04) від 21.04.2011, де Європейський суд вказав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відтак, у даному кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до ОСОБА_4 одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

В судовому засіданні прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема незаконно впливу на потерпілу та свідків, оскільки причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаних злочинів також підтверджується показами потерпілої ОСОБА_11 та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 .

Водночас, ризиків, передбачених п.п.1, 2, 5 ч.1 ст.177 КПК України під час розгляду клопотання не встановлено. Зокрема, прокурором не доведено наявність ризиків щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, знищення, схову або спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, а також вчинення інших кримінальних правопорушень.

Так, на підтвердження переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування слідчий у своєму клопотанні посилається на відсутність міцних соціальних зв`язків та тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 . Разом з тим, під час розгляду клопотання прокурором будь-яких доказів переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування чи ймовірності такого переховування, слідчому судді не надано. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Крім того, ОСОБА_4 раніше не судимий, доказів наявності судимостей у підозрюваного та/або наявності повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення прокурором слідчому судді не надано. Наведене в сукупності також свідчить про недоведеність ризику вчинення ОСОБА_4 інших кримінальних правопорушень.

Прокурор, зазначаючи про існування ризику знищення, схову або спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження ОСОБА_4 , не вказав які саме речі може знищити, сховати чи спотворити підозрюваний, а тому, відповідно слідчий суддя вважає недоведеним наявність такого ризику.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Оцінюючи сукупність обставин, які визначені ст.178 КПК України, слідчим суддею враховується: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне зареєстроване місце проживання, та постійне місце проживання, де характеризується позитивно, не одружений, утриманці відсутні.

Слідчий суддя також зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Сама по собі тяжкість покарання не тягне за собою безальтернативного обов`язку суду застосувати запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, що підтверджується практикою Європейського Суду з прав людини, зокрема рішенням у справі «Мамедова проти Росії» від 01.06.2006. Тим більше, що практикою Європейського Суду, домашній арешт прирівнюється до позбавлення волі (рішення у справі «Манчіні проти Італії»).

З огляду на встановлені факти, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Попков проти Росії» від 06.12.2007 визначено, що підозрюваний повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо підстав, які виправдовують його утримання під вартою. Влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого мінімального строку тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до п.15 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 квітня 2013 року № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» слідчому судді, суду при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слід звертати увагу, що вжите законодавцем у ч.5 ст.181 КПК словосполучення "житло цієї особи" охоплює випадки, коли підозрюваний, обвинувачений: 1) є власником (співвласником) такого житла; 2) зареєстрований у такому житлі; 3) постійно або тимчасово проживає у такому житлі без реєстрації тощо. Правильною слід вважати практику тих слідчих суддів, які застосовують цей запобіжний захід у згаданих випадках, з`ясувавши при цьому думку власника житла (якщо він відомий) та оцінивши усі обставини в сукупності, у тому числі: міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання; наявність у нього родини й утриманців (місце їх фактичного проживання); достатність застосування такого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у ст.177 КПК, зокрема спробам підозрюваного, обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду тощо.

З огляду на викладене та враховуючи, що прокурором не доведено наявність підстав застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, доводи підозрюваного та його захисника щодо необхідності застосування більш м`якого запобіжного заходу знайшли своє підтвердження під час розгляду клопотання, а тому, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання про застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та необхідність застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово, за місцем постійного проживання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , що на даному етапі досудового розслідування забезпечить запобігання встановленим ризикам та виконанню підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Визначаючи строк тримання підозрюваного під домашнім арештом, слідчий суддя враховує, що з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців. Оскільки ОСОБА_4 підозра повідомлена 19.09.2024, тому слідчий суддя дійшов висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 19.11.2024.

Керуючись ст.ст.176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с м.Знам`янка Кіровоградської області, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком в межах досудового розслідування, тобто з 27.09.2024 до 19.11.2024, заборонивши йому цілодобово залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, на період з 27.09.2024 до 19.11.2024, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Копію ухвали негайно після оголошення вручити підозрюваному.

Контроль за виконанням ухвали покласти на відділ поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області за зареєстрованим місцем проживання підозрюваного.

Підозрюваному ОСОБА_4 роз`яснити, що працівники поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися до його житла за адресою: АДРЕСА_2 , вимагати від нього надати усні чи письмові пояснення з приводу питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Дата закінчення дії даної ухвали 19.11.2024.

Копію ухвали для виконання та відома направити начальнику відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, вручити прокурору та захиснику.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено о 16 год 00 хв 30.09.2024.

Слідчий суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1