Справа № 536/2130/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження № 0000271 від 06 серпня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Очаків Миколаївської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого а адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна, у період воєнного стану за наступних обставин.

Так, 07 березня 2024 року о 09.00 годині ОСОБА_4 перебував за місцем проживання по АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на викрадення масляного радіатора автомобіля КРАЗ-5320, який знаходився в господарському приміщенні зазначеного вище домоволодіння та належав потерпілій ОСОБА_5 , з якою ОСОБА_4 тривалий час фактично спільно проживають однією сім`єю, але не перебувають в шлюбі між собою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в умовах воєнного стану, введеного на території України на підставі Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, яким затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», строк дії якого у подальшому неодноразово продовжувався на підставі нормативно-правових актів, з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 зайшов до господарського приміщення, звідки викрав масляний радіатор автомобіля КРАЗ-5320, вартість якого відповідно до висновку експерта № 2818 від 08 серпня 2024 року становить 10 197 грн.

Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 10 197 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні злочину за обставин, наведених в обвинувальному акті, щиро кається у вчиненому. Не заперечував щодо обмеження обсягу дослідження доказів та фактичних обставин справи його допитом та дослідженням характеризуючих матеріалів щодо його особи.

Потерпіла ОСОБА_5 була належним чином повідомлена про час та місце проведення судового засідання, однак до суду не з`явилась, направивши на адресу суду клопотання про розгляд справи без її участі, також вказала, що матеріальна шкода їй повністю відшкодована та вона не має матеріальних претензій до обвинуваченого. Просила призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду.

Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі за обставин, зазначених в обвинувальному акті, інші учасники судового провадження фактичних обставин справи не оспорювали, суд, керуючись частиною 3 статті 349 КПК України, вважає за недоцільне досліджувати докази із тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, що характеризують обвинуваченого як особу. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Кваліфікація дій ОСОБА_4 за частиною 4 статті 185 КК України є вірною, так як обвинувачений вчинив таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану.

Відповідно до вимог статті 65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, суди визначаючи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення.

Обставинами, які в силу статті 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка в силу статті 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення відносно особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах.

Визначаючи міру покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь та характер суспільної небезпеки вчиненого, те, що кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, а також те, що ОСОБА_4 раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

За викладених вище обставин, приймаючи до уваги ступінь тяжкості та обставини злочину, його наслідки, враховуючи перелічені вище дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючої покарання обставин, враховуючи відношення обвинуваченого до вчиненого, приймаючи до уваги його вік та стан здоров`я, суд дійшов до переконання, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів йому має бути призначено покарання у виді позбавлення волі, у межах санкції частини 4 статті 185 КК України.

Разом з тим, враховуючи те, що обвинувачений визнав вину повністю у вчинені кримінального правопорушення, щиро розкаюється у вчиненому, то суд дійшов до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства та вважає за необхідне звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням, в порядку передбаченому статтями 75, 76 КК України.

Цивільний позов в рамках даного кримінального провадження не заявлявся, процесуальні витрати відсутні.

Враховуючи процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду справи суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Керуючись статтями 373, 375 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі статтей 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, поклавши на нього під час іспитового строку наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 2 місяці з моменту його проголошення, поклавши на нього наступні обов`язки:

- прибувати по першому виклику до суду, який здійснює провадження;

- не відлучатися за межі Полтавської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання або роботи.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Кременчуцький районний суд Полтавської області.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Суддя ОСОБА_1