Березівський районний суд Одеської області
20.09.2024
Справа № 494/1771/24
Провадження № 1-кс/494/543/24
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 вересня 2024 року м. Березівка
Слідчий суддя Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника підозрювано адвоката ОСОБА_6 ,
перекладача ОСОБА_7 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області Болградського району, с. Дмитрівка, не одруженого, не маючого на утриманні нповнолітніх дітей, з середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, -
19 вересня 2024 року старший слідчий відділення № 1 СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором Березівського окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів.
У клопотанні зазначено, що проведеним досудовим розслідуванням було встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановленому досудовим розслідуванням місці та часі, вступив у злочинну змову із невстановленими особами, з метою вчинення крадіжки чужого майна, а саме овець, які випасались поруч із АДРЕСА_2 . З метою реалізації свого злочинного умислу, 18 вересня 2024 року у період часу приблизно з 14.00 годин по 20.00 годин більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 перебував поруч із отарою, яка випасалась на пасовищі розташованого за межами с. Нижній Куяльник Березівського району Одеської області, в якому нараховувалось близько 250 голів овець. У подальшому, ОСОБА_5 та невстановлені особи, за попередньою змовою між собою, не маючи ні дійсного ні передбаченого права розпоряджатися чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, відділили, тобто викрали від отари 53 голів овець, після чого з викраденими вівцями у кількості 53 голів, залишили місце вчинення злочину, розпорядившись ними на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 огли майнову шкоду на загальну суму 250 000 гривень.
19 вересня 2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.
Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.
На підставі викладеного, старший слідчий відділення № 1 СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з місцем визначення тримання ДУ «Одеський слідчий ізолятор», на строк 60 днів.
У судовому засіданні слідчий СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області підтримала клопотання, просила задовольнити на підставах, викладених у ньому. Зазначила про наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, з метою забезпечення участі підозрюваного ОСОБА_5 у досудовому розслідуванні та судовому розгляді, виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень та враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.
Прокурор Березівської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання слідчого СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області підтримав, просив задовольнити на підставах, вказаних у клопотанні.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 клопотання слідчого заперечили, зазначили про відсутність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки наведені слідчим ризики є абстрактними, а не конкретними, тому до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Вказали, що підозрюваний раніше не судимий, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , хворіє на туберкульоз, має на утриманні доньку та внука. Просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши думку слідчого та прокурора, які просили задовольнити клопотання, пояснення підозрюваного та захисника, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується необхідність обрання запобіжного заходу, слідчий суддя установив таке.
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19 вересня 2024 року ОСОБА_5 було затримано 18 вересня 2024 року о 19:00 год в порядку статті 208 КПК України.
19 вересня 2024 року о 17:59 год начальником відділення № 1 СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області підполковником поліції ОСОБА_9 за погодженням прокурора Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 . ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті185 КК України.
Відповідно до частини 1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:
- протоколом огляду місця події від 18 вересня 2024 року ділянки місцевості за межами с. Нижній Куяльник Березівського району Одеської області;
- показаннями потерпілого ОСОБА_8 від 18 вересня 2024 року щодо обставин вчинення злочину, викладеними у протоколі допиту потерпілого;
- протоколом огляду від 18 вересня 2024 року отари овець за межами с .Кубанка Одеського району Одеської області;
- протоколом затримання ОСОБА_5 від 19 вересня 2024 року за підозрою у вчиненні злочину під час якого було у підозрюваного було вилучено його мобільний телефон;
- показаннями свідка ОСОБА_10 від 18 вересня 2024 року щодо обставин вчинення злочину, викладеними у протоколі допиту свідка;
- показаннями свідка ОСОБА_11 від 19 вересня 2024 року щодо обставин вчинення злочину, викладеними у протоколі допиту свідка;
- показаннями свідка ОСОБА_12 від 19 вересня 2024 року щодо обставин вчинення злочину, викладеними у протоколі допиту свідка;
- протоколом огляду мобільного телефону підозрюваного ОСОБА_5 від 19 вересня 2024 року.
З матеріалів, якими обґрунтовується необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вбачається наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення.
Відповідно до статті 178 КПК України при обранні запобіжного заходу враховуються надані слідчим матеріали кримінального провадження, оцінюються в сукупності всі обставини, зокрема вагомість наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим, наявність повідомлення йому про підозру.
Тримання під вартою, за нормами частини 1 статті 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчий суддя виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленої підозри, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленої підозри, суспільної небезпеки злочинних дій, в яких підозрюється ОСОБА_5 .
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Сама лише тяжкість інкримінованого обвинувачення, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від правосуддя, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою і не має пріоритетної сили перед іншими даними про особу підозрюваного.
У рішенні «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, визначено, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Так, Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, ухилення від явки до суду, вчинення іншого злочину.
Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.
Крім того, слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у пункті 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Аналізуючи вимоги КПК України та наявні в розпорядженні суду документи, які додані слідчим в підтримку заявленого клопотання, слідчий суддя приходить висновку, що кримінальне правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_5 є обґрунтованим та відноситься до тяжких злочинів, відповідно до статті 12 КК України, санкцією частини 4 статті 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі.
Як зазначено у клопотанні, прокурор та слідчий посилаються на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КК України.
Згідно зі статтею 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
На підтвердження вказаних ризиків, передбачених пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України стороною обвинувачення у судовому засіданні вказано про те, що підозрюваний офіційно не працює, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, що свідчить про відсутність стійких соціальних зав`язків. Перебуваючи на свободі, підозрюваний буде мати можливість переховуватися, спотворювати або знищувати речові докази, впливати на свідків та потерпілого.
Тобто, є обґрунтовані підстави вважати, що стосовно підозрюваного ОСОБА_5 який вчинив злочин, за який передбачене покарання від 5 до 8 років позбавлення волі, з метою запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України, доцільно застосування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Суд також враховує, що підозрюваний вчинив вказані дії в період воєнного стану.
Слідчий суддя відхиляє доводи підозрюваного та його захисника про доцільність застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, оскільки такі доводи не підтверджено належними доказами під час розгляду клопотання. Зокрема, посилання на наявність постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 , наявність захворювання на туберкульоз, утримання доньки та внука, не підтвердилися належними доказами. Слідчому судді не надано підтверджуючих документів на підтвердження зазначених обставин.
Слідчий суддя враховує, що взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, та зважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статті 177 КПК України, на що посилався слідчий у своєму клопотанні.
Зазначені висновки суду засновані перед усім на тому, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.
Передбачений статтею 181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Встановлено, що підозрюваний має місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Сторона захисту посилається, як на підставу обрання іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, на можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, проте, вказане нею постійне місце проживання підозрюваного за адресою: АДРЕСА_3 не підтвердилося під час розгляду клопотання, іншого місця проживання чи перебування не надає та в якому саме місці зможе виконувати домашній арешт - суду не надано, а тому суд за таких підстав, враховуючи наявні ризики, позбавлений можливості застосувати до підозрюваного запобіжний захід домашній арешт.
Іншими обставинами, що сукупно вказують на можливість та необхідність застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, згідно статтею 178 КПК України також, є: вік та стан здоров`я, відсутність постійного місця роботи, не одружений, не має стійких соціальних зав`язків, тобто ті фактори, які дають змогу безперешкодно застосувати щодо ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
За змістом частин 1, 2 статті 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_5 було затримано 18 вересня 2024 року о 19:00 годині.
Керуючись ст. 6, 131, 132, 176, 177, 178, 181, 184, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -
Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб з дня затримання - 18 вересня 2024 року з 19:00 год. і до 16 листопада 2024 року до 19:00 год. включно.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помістити до Державної установи «Одеський слідчий ізолятор».
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Слідчий суддя: ОСОБА_1