ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/817/27/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст.286 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду

в складі: головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_10 та потерпілої ОСОБА_9 на вирок Тернопільського міськрайонного суду від 18 травня 2023 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Микулинці, Теребовлянського району, Тернопільської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,-

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді штрафу в розмірі 5 (п`яти) тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 85000 (вісімдесят п`ять) тисяч гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Питання щодо судових витрат, речових доказів та арешту майна вирішено.

Згідно з вироком, 20 жовтня 2021 року близько 20 години 10 хвилин ОСОБА_7 в порушення вимог п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями (далі ПДР України) керував без посвідчення водія відповідної категорії технічно - справним мотоциклом Kawasaki ZX900E1 р.н. НОМЕР_1 та в порушення вимог п. 12.4 ПДР України рухався із швидкістю 61 км/год. правою смугою руху пр. С.Бандери м. Тернопіль, в напрямку вул. Руська, наближаючись до регульованого сигналом світлофора перехрестя пр. С.Бандери - вул. Шухевича. Під час руху водій ОСОБА_7 не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб мати змогу своєчасно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, чим порушив вимоги п. 2.3 (б, д) ПДР України. В цей час, на вищезазначеному перехресті, в межах лівої смуги руху пр. С. Бандери, в напрямку до вул. Коновальця, на червоний сигнал світлофора, зупинився автомобіль Chevrolet Aveo SF69Y р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_11 , який мав на меті виконати поворот ліворуч на вул. Шухевича. Коли на світлофорі ввімкнувся зелений сигнал для транспортного потоку пр. С.Бандери, водій ОСОБА_11 в супереч вимог п.п. 10.1, 16.6 ПДР України перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, а розпочав виконувати маневр повороту ліворуч та виїхав на смугу руху мотоцикла Kawasaki ZX900E1 р.н. НОМЕР_1 , який рухався на зустріч, тим самим створивши небезпеку для його руху. В свою чергу, водій ОСОБА_7 , який мав об`єктивну можливість виявити автомобіль Chevrolet Aveo SF69Y р.н. НОМЕР_2 , не вжив негайно заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним мотоцикла Kawasaki ZX900E1 р.н. НОМЕР_1 , а допустив зіткнення із автомобілем Chevrolet Aveo SF69Y р.н. НОМЕР_2 в межах смуги руху мотоцикла Kawasaki ZX900E1 р.н. НОМЕР_1 . У результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди пасажирка мотоцикла Kawasaki ZX900E1 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого багатовідламкового перелому діафізу (тіла) правої стегнової кістки на межі середньої і нижньої третини, закритої черепно-мозкової травми у вигляді забиття головного мозку легкого ступеня та крововиливу під павутинноподібну оболонку, які не були небезпечними для життя та у своєму клінічному перебігу супроводжується тривалим (більше 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належать до середньої тяжкості тілесних ушкоджень - п.п. 2.2.1 і 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995).

Порушення водієм ОСОБА_7 вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілій ОСОБА_9 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

В апеляційній скарзі та доповненні до неї захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_10 просить поновити строк апеляційного оскарження, та скасувати вирок Тернопільського міськрайонного суду від 18 травня 2023 року, яким ОСОБА_7 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а кримінальне провадження закрити. Також просить дослідити висновки експертів за результатами проведення автотехнічних експертиз, відео обставин ДТП та призначити автотехнічну експертизу обставин ДТП. Свої вимоги мотивує тим, що в матеріалах справи є два висновки експертів про проведення автотехнічної експертизи обставин ДТП, у яких експерти відповіли на поставлені конкретні питання, однак висновки у них категорично різні. Захисник вказує на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи обставин ДТП в іншій установі для відповіді на ті ж самі питання, для спростування чи підтвердження того чи іншого висновку. Вважає, що висновок експерта ОСОБА_12 суперечить матеріалам справи та правилам дорожнього руху з приводу визначення для водія мотоцикла моменту виникнення небезпеки. Суд першої інстанції в оскаржуваному вироку не описав чому надає перевагу одним доказам над іншими, чому взято до уваги одні докази, а інші ні, а також не визначено момент небезпеки, та не вказано чому з цього приводу прийнято один із висновків експерта. Також зазначає, що слідчим задано не вірно вихідні дані для експерта ОСОБА_12 , де вказано що момент небезпеки для водія мотоцикла виникає з моменту конкретної видимості автомобіля Шевролет, що призвело до невірного висновку експерта з приводу моменту виникнення небезпеки для руху. Звертає увагу суду на те, що суд першої інстанції в оскаржуваному вироку надав невірну оцінку наявному у матеріалах справи висновку експерта ОСОБА_13 від 27 лютого 2023 року №130/23-22. Захисник стверджує, що місцевим судом безпідставно було залишено поза увагою те, що висновки експертів ґрунтуються на різних вихідних даних, зокрема щодо встановлення моменту виникнення небезпеки для руху водію мотоцикла ОСОБА_14 .

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_9 просить поновити строк апеляційного оскарження, та змінити описову частину вироку Тернопільського міськрайонного суду від 18 травня 2023 року вказавши, що вона має претензії до обвинуваченого у вигляді моральної шкоди на суму 60000 грн. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції невірно вказав в оскаржуваному вироку те, що ОСОБА_9 претензій до обвинуваченого ОСОБА_7 не має, так як за наслідками даного ДТП, окрім матеріальної шкоди, їй спричинена моральна шкода в сумі 120000 грн., з якої частину 60000 грн. у добровільному порядку було сплачено водієм автомобіля Chevrolet Aveo ОСОБА_11 , який раніше був визнаний винним, а інша частина не відшкодована, що і було озвучено в судовому засіданні. Вважає, що ОСОБА_7 не мав технічної можливості уникнути ДТП, так як на його смугу руху вилетів водій автомобіля Chevrolet Aveo. Зазначає, що їй не зрозуміло чому суд взяв до уваги висновок експерта наданий прокурором, а висновок, який надав обвинувачений залишив поза увагою, і чому не призначив третьої експертизи маючи два різних висновків експертів.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду,

доводи обвинуваченого ОСОБА_7 і його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 і апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_9 з наведених у них підстав,

пояснення потерпілої ОСОБА_9 , яка підтримала свою апеляційну скаргу і апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 з наведених у них підстав,

думку прокурора, який враховуючи результати призначеної апеляційним судом експертизи погодився з доводами сторони захисту про наявність підстав для скасування вироку і закриття кримінального провадження,

перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, повторно дослідивши обставини провадження, суд апеляційної інстанції з`ясував наступне.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як передбачено ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіривши матеріали кримінального провадження колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в ході судового розгляду вказаних вимог закону не дотримався.

Згідно з п.5 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати вирок і закрити кримінальне провадження.

Відповідно до ст.417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

У відповідності до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню окрім іншого винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що викладені у вироку суду висновки про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.286 КК України є помилковими, виходячи з наступного.

Так, поза увагою суду першої інстанції залишилась наявність істотних суперечностей у пред`явленому ОСОБА_7 обвинуваченні, а саме: в обвинувальному акті стверджується про те, що у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілій ОСОБА_9 тілесних ушкоджень середньої тяжкості є порушення ОСОБА_7 вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України. Однак, серед викладених в обвинуваченні фактичних обставин відсутнє твердження про факт порушення ОСОБА_7 вимог цього пункту (12.3.ПДР), а стверджується лише про порушення ним вимог пунктів 2.1.а, 12.4., 2.3.б,д ПДР.

Вказана невідповідність не була усунута в ході судового розгляду і в оскарженому вироку залишилась без жодної оцінки, оскільки суд першої інстанції визнав доведеними обставини вчинення кримінального правопорушення саме так як це зазначено в обвинувальному акті, що свідчить про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності, що згідно ст.ст. 409, 411 КПК є підставою для скасування оскарженого вироку.

Крім того, суд першої інстанції в основу вироку щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України, поклав: протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 20 жовтня 2021 року, зі схемою та фототаблицями до нього; протокол огляду документу від 21 жовтня 2021 року; дослідженим в судовому засіданні відеозапис відеофайл 2000201.mp4; висновок експерта від 11 листопада 2021 року №СЕ-19/120-21/10941-ІТ; висновок експерта від 12 листопада 2021 року №СЕ-19/120-21/10939-ІТ; висновок експерта від 22 листопада 2021 року №СЕ-19/120-21/10946-ІТ; висновок експерта від 22 листопада 2021 року №СЕ-19/120-21/10962-ФП; висновок експерта №1186 від 29 листопада 15 грудня 2021 року; висновок експерта від 20 грудня 2021 року №СЕ-19/120-21/12791-ІТ; протокол проведення слідчого експерименту від 09 грудня 2021 року та Ілюстративними таблицями до нього. Також, суд взяв до уваги: показання потерпілої ОСОБА_9 надані нею в судовому засіданні та надані в судовому засіданні пояснення експерта ОСОБА_12 .

Як видно зі змісту оскарженого вироку та даних технічної фіксації судових засідань у цьому провадженні, сторона захисту не оспорювала доведеність тих обставин, що 20 жовтня 2021 року близько 20 години 10 хвилин ОСОБА_7 керував технічно - справним мотоциклом Kawasaki ZX900E1 р.н. НОМЕР_1 та рухався із швидкістю 61 км/год. правою смугою руху проспекту С.Бандери в м. Тернопіль, в напрямку вул. Руська, наближаючись до регульованого сигналом світлофора перехрестя пр. С.Бандери - вул. Шухевича. В цей час, на вищезазначеному перехресті, в межах лівої смуги руху пр. С.Бандери, в напрямку до вул. Коновальця, на червоний сигнал світлофора, зупинився автомобіль Chevrolet Aveo SF69Y р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_11 , який мав на меті виконати поворот ліворуч на вул. Шухевича. Коли на світлофорі ввімкнувся зелений сигнал для транспортного потоку пр. С.Бандери, водій ОСОБА_11 розпочав виконувати маневр повороту ліворуч та виїхав на смугу руху мотоцикла Kawasaki ZX900E1 р.н. НОМЕР_1 , який рухався на зустріч, тим самим створивши небезпеку для його руху. Зіткнення із автомобілем Chevrolet Aveo SF69Y р.н. НОМЕР_2 відбулось в межах смуги руху мотоцикла Kawasaki ZX900E1 р.н. НОМЕР_1 . У результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди пасажирка мотоцикла Kawasaki ZX900E1 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_9 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Разом з тим, сторона захисту заперечувала той факт, що порушення водієм ОСОБА_7 вимог п.12.3., 12.4. Правил дорожнього руху України (тобто не застосування екстреного гальмування і рух зі швидкістю 61 км/год в населеному пункті) перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілій ОСОБА_9 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Такі доводи сторони захисту ґрунтувались, зокрема, на висновках експерта Тернопільського відділення КНДІСЕ ОСОБА_15 від 27 лютого 2023 року №130/23-22 щодо дій водія ОСОБА_7 , а також на тому, що експерту ОСОБА_12 для проведення експертизи слідчим були задані неправильні вихідні дані обставини дорожньо-транспортної пригоди внаслідок чого експертом ОСОБА_12 було не правильно визначено момент виникнення небезпеки для руху водія ОСОБА_7 , суд першої інстанції відхилив без наведення належних і переконливих мотивів, а лише узагальнено вказав, що за наслідком досліджених доказів, які описані у вироку і які в суду не викликають сумнівів, вказані захисником заперечення повністю спростовані.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, у ній наявні два висновки експерта судової автотехнічної експертизи від 20 грудня 2021 року №СЕ-19/120-21/12791-ІТ та від 27 лютого 2023 року №130/23-22.

Визнаючи ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України суд першої інстанції взяв до уваги висновок експерта ОСОБА_16 від 20 грудня 2021 року №СЕ-19/120-21/12791-ІТ згідно якого встановлено, що при заданому слідством комплексі вихідних даних, в умовах цієї дорожньо-транспортної ситуації, яка склалася, водій автомобіля Chevrolet Aveo повинен був діяти відповідно-до вимог п.п. 9.2 (б), 9.4, 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України. При заданому слідством комплексі вихідних даних, в умовах цієї дорожньо-транспортної ситуації, яка склалася, водій мотоцикла Kawasaki ZX900E1 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України. При заданому слідством комплексі вихідних даних, водій мотоцикла Kawasaki ZX900E1, з моменту виникнення небезпеки для руху (настання конкретної видимості автомобіля Chevrolet Aveo), як при швидкості руху 61 км/год., так і при умові його руху з дозволеною швидкістю не більше 50 км/год., мав технічну можливість шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування зупинити керований ним транспортний засіб до місця зіткнення і тим самим уникнути зіткнення з автомобілем Chevrolet Aveo. При заданому слідством комплексі вихідних даних невідповідностей в діях водія мотоцикла Kawasaki ZX900E1 вимогам п. 12.2 Правил дорожнього руху України не вбачається. При заданому слідством комплексі вихідних даних, на момент проведення експертизи невідомі причини технічного характеру, які б завадили водію мотоцикла Kawasaki ZX900E1 діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, отже його дії в умовах виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди не відповідали вимогам вказаного пункту Правил. В даній дорожньо-транспортній ситуації невідповідність дій водія мотоцикла Kawasaki ZX900E1 вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди. При заданому слідством комплексі вихідних даних, в діях водія мотоцикла Kawasaki ZX900E1 вбачаються невідповідності вимогам п.12.4 Правил дорожнього руху України, однак, встановлені вказаним вимогам невідповідності, з технічної точки зору не перебувають в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди. При заданому слідством комплексі вихідних даних, в цій дорожній обстановці водій автомобіля Chevrolet Aveo мав технічну можливість запобігти настанню події даної дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання вимог п.п.10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України. При заданому слідством комплексі вихідних даних, на момент проведення експертизи, невідомі причини технічного характеру, які б завадили водію автомобіля Chevrolet Aveo діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України, отже його дії в умовах виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди не відповідали вказаним вимогам цих Правил. Враховуючи заданий слідством механізм дорожньо-транспортної ситуації та комплекс вихідних даних, в цій дорожньо-транспортній ситуації, невідповідність дій водія автомобіля Chevrolet Aveo вимогам п.п. 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та є необхідною умовою її виникнення. Для оцінки дій водія автомобіля Chevrolet Aveo, з точки зору відповідності вимогам п.п. 9.2 (б), 9.4 Правил дорожнього руху України, в даному випадку, спеціальних знань в області судової автотехніки не потрібно і така оцінка експертом-автотехніком не проводиться. При встановлених слідством обставинах розвитку дорожньо-транспортної пригоди та заданому комплексі вихідних даних, невідповідність дій водія мотоцикла Kawasaki ZX900E1 вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України привела до виникнення дорожньо-транспортної пригоди, тобто причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, були обставини, які пов`язані з невідповідністю дій водія мотоцикла Kawasaki ZX900E1 вказаним вимогам пункту Правил дорожнього руху України. Дії водія автомобіля Chevrolet Aveo, які з технічної точки зору не відповідали вимогам п.п. 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України також перебувають у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та є необхідною умовою її виникнення.

Оцінюючи критично висновок експерта Тернопільського відділення КНДІСЕ ОСОБА_15 від 27 лютого 2023 року №130/23-22 щодо дій водія ОСОБА_7 при обставинах виникнення дорожньо-транспортної пригоди, порушення водієм ОСОБА_7 вимог п.п. 12.3, 12.4 ПДР, які за висновком експерта ОСОБА_15 не є в причинно-наслідковому зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди, суд першої інстанції зазначив, що вказаний висновок містить численні описки щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, розташування автомобілів, не вірне посилання на інформаційне джерело, що експертом не заперечено при його допиті, що в сукупності з іншими зібраними органом досудового розслідування і дослідженими судом доказами, даний висновок експерта ОСОБА_15 не може брати судом до уваги в якості доказу спростування висновків органу досудового розслідування, які викладені в обвинувальному акті щодо дії ОСОБА_7 .

Однак, на думку колегії суду, суд першої інстанції в оскаржуваному вироку надав невірну оцінку наявному в матеріалах справи висновку експерта ОСОБА_13 від 27 лютого 2023 року №130/23-22, відповідно до якого, при заданих вихідних даних та відповідно до науково-методичних положень рекомендованої літератури у судовій автотехніці, момент виникнення небезпеки для руху водію мотоцикла виникає в момент, коли передня частина автомобіля Chevrolet Aveo SF69Y знаходиться на відстані гальмівного шляху до лівого краю смути руху мотоцикла. При цьому експерт вказав, що для відповіді на вказане запитання спеціальних знань у галузі судової автотехніки не потрібно. Така відповідь надається ініціатором призначенню експертизи самостійно, у відповідності до вимог п.п. 1.10 (в частині визначенню терміну «дати дорогу»), 16.6 ПДР України, тобто, у даній дорожній обстановці, момент виникнення небезпеки водію автомобіля Chevrolet Aveo настає в момент настання об`єктивної видимості мотоцикліста, що наближався до перехрестя у зустрічному напрямку, рухаючись на зелений сигнал світлофора. У даній дорожній обстановці, при заданих вихідних даних, з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, водій автомобіля Chevrolet Aveo повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 1.10 (в частині визначення терміну «дати дорогу»), 12.3, 16.6 ПДР України, зміст яких наведений у п.3 дослідницької частини цього Висновку. У даній дорожній обстановці, при заданих вихідних даних, з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, водій мотоцикла ОСОБА_17 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 12.3, 12.4 ПДР України, зміст яких наведений у п. 4 дослідницької частини цього Висновку. Як наслідок, експерт зазначає, що у даній дорожній обстановці, при заданих вихідних даних водій ОСОБА_7 не мав технічної можливості, з моменту виникнення небезпеки для руху, зупинити керований ним транспортний засіб до місця зіткнення, шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування, рухаючись як з обраною швидкістю так і при умові руху з максимально допустимій і тим самим уникнути ДТП. У даній дорожній обстановці, при заданих вихідних даних та обставинах встановлених у процесі проведення досліджень, водій автомобіля Chevrolet Aveo мав технічну можливість зупинити керований ним автомобіль до виїзду на смугу руху мотоцикла і тим самим уникнути ДТП. У даній дорожній обстановці, при заданих вихідних даних та обставинах встановлених у процесі проведення досліджень: в діях водія автомобіля Chevrolet Aveo вбачалися невідповідності вимогам п.п, 1.10 (в частині визначення терміну «дати дорогу»), 12.3, 16.6 ПДР України, зміст яких наведений у пункті 3 висновку. Вказані невідповідності перебувають у причинному зв`язку з настанням пригоди. В діях водія мотоцикла Kawasaki ZX900EI вбачалися невідповідності вимогам п.п. 12.3, 12.4 ПДР України. Разом з тим, вказані невідповідності не перебувають у причинному зв`язку із настанням ДТП, оскільки навіть за умов руху із максимально дозволеною швидкістю водій ОСОБА_7 не мав технічної можливості уникнути зіткнення, шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування. У даній дорожній обстановці, при заданих вихідних даних та обставинах встановлених у процесі проведення досліджень, причиною настання досліджуваної пригоди, з технічної точки зору, слід вважати невідповідність дій водія автомобіля Chevrolet Aveo вимогам п.п. 1.10 (в частині визначення терміну «дати дорогу», 12.3, 12.4 ПДР України, зміст яких наведений у п.п. 2, 3 дослідницької частини цього Висновку.

Згідно з положеннями ст.332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Відповідно до ч.1 ст.242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

У постанові Пленуму Верховного Суду України N 8 від 30.05.97 «Про судову експертизу у цивільних та кримінальних справах» роз`яснено, що повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб.

Так, при дослідженні висновків судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/120-21/12791-ІТ від 20 грудня 2021 року з`ясовано, що серед вихідних даних для її проведення слідчим було вказано враховувати, що небезпека для руху водію мотоцикла ОСОБА_18 наступає в момент настання конкретної видимості автомобіля Авео.

Враховуючи задані слідством вихідні дані експерт ОСОБА_12 прийшов до висновку, що водій мотоцикла з моменту виникнення небезпеки для руху (настання конкретної видимості автомобіля Авео) як при швидкості руху 61 км/год, так і при умові руху зі швидкістю 50 км/год., мав технічну можливість шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування зупинити керований ним транспортний засіб до місця зіткнення (а.к.п.117-125).

При дослідженні висновків судової автотехнічної експертизи №130/23-22 від 27 лютого 2023 року з`ясовано, що відповідаючи на питання щодо моменту виникнення небезпеки для руху водію мотоцикла у даній дорожній обстановці експерт ОСОБА_15 зазначив, що момент виникнення небезпеки для руху водію мотоцикла виникає в момент коли передня частина автомобіля Авео знаходиться на відстані гальмівного шляху до лівого краю смуги руху мотоцикла. Виходячи з цього експертом було визначено, що час руху автомобіля Авео з моменту виникнення небезпеки для руху водію мотоцикла до моменту зіткнення становила 1,48 с, а відстань на якій перебував мотоцикл Кавасакі у визначений момент виникнення небезпеки для руху становить 25 м, а тому водій мотоцикла не мав технічної можливості зупинити його до місця зіткнення (а.к.п.160-165).

Для усунення суперечностей між наявними висновками автотехнічних експертиз, які не вдалося усунути шляхом допиту експертів, та з метою об`єктивного розгляду цього кримінального провадження, 12 грудня 2023 року колегія суддів ухвалила призначити в цьому кримінальному провадженні проведення автотехнічної експертизи та доручити її експертам ІНФОРМАЦІЯ_2 (вул. Липинського, 54, м. Львів, 79024).

На вирішення експертів було поставлено зокрема питання моменту виникнення небезпеки для руху кожного з водіїв мотоцикла Kawasaki і Chevrolet, а також як повинен був діяти кожен з них у даній дорожній обстановці. Також на вирішення експертизи поставлено питання чи мав технічну можливість водій мотоцикла Kawasaki зупинити керований транспортний засіб до місця зіткнення і чи вбачались невідповідності в діях водіїв вимогам ПДР України. Якщо так, то чи перебувають встановлені невідповідності у причинному зв`язку з настанням пригоди?

22 липня 2024 року на адресу Тернопільського апеляційного суду надійшов висновок експерта від 15 липня 2024 року №5410-Е за результатами проведеної судової автотехнічної експертизи про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 за ч.1 ст.286 КК України.

Із дослідженого апеляційним судом висновку експерта №5410-Е від 15 липня 2024 року вбачається, що експертиза була проведена на підставі наявних в матеріалах кримінальної справи документів, оскільки у розпорядження експертів було надано матеріали кримінального провадження. Експертиза проведена належною експертною установою та кваліфікованим експертом, який був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта.

Згідно даного висновку вбачається, що при тих вихідних даних, які містяться у матеріалах кримінального провадження, небезпека для руху водієві мотоцикла «Кавасакі» ОСОБА_7 у даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, виникла із моменту, коли на смугу руху керованого ним транспортного засобу почав виїжджати зустрічний автомобіль «Шевроле Авео», водій якого - ОСОБА_11 - намагався виконати маневр повороту ліворуч. Питання про те, з якого моменту виникла небезпека для руху водієві автомобіля «Шевроле Авео» ОСОБА_11 , позбавлене технічного змісту, оскільки він, повертаючи ліворуч на перехресті, мав дати дорогу водієві зустрічного мотоцикла, навіть не дивлячись на те, що водій зустрічного автомобіля БМВ, який знаходився на лівій смузі правої сторони проїзної частини пр. С.Бандери, давав дорогу автомобілеві «Шевроле». Однак водій останнього мав об`єктивну можливість побачити, що із зустрічного напрямку правою смугою наближається ще й інший транспортний засіб - мотоцикл, якому необхідно було дати дорогу. У даній дорожній ситуації водій автомобіля «Шевроле» ОСОБА_11 повинен був, з технічної точки зору, керуватися вимогами п.п. 1.5; 1.10 (в частині значення термінів «дати дорогу»; «небезпека для рух»); 2.3 (підпунктів «б» та «д»); 10.1; 16.3 та 16.6 ПДРУ, у відповідності до яких вказаний водій перед початком виконання маневру повороту ліворуч на регульованому перехресті належно переконатися у безпеці виконання вказаного маневру і не виїжджати на смугу руху зустрічного мотоцикла, не давши дорогу останньому. У даній дорожній ситуації водій мотоцикла «Кавасакі» ОСОБА_7 повинен був, з технічної точки зору, керуватися вимогами п.п. 1.10 (в частині значення терміну «небезпека для руху»); 2.3 (підпункту «б»); 12.4; 12.9 (підпункту «б») та 12.3 ПДРУ, у відповідності до яких вказаний водій повинен був на пр.С.Бандери вести свій мотоцикл зі швидкістю не більше 50 км/год, а із моменту, коли на смугу руху цього транспортного засобу із зустрічної смуги почав виїжджати автомобіль «Шевроле» - водій ОСОБА_7 повинен був своєчасно застосувати гальмування максимально можливої ефективності (тобто екстрене гальмування керованого ним транспортного засобу одночасно і ручним, і ніжним гальмами мотоцикла). При заданих вихідних даних водій ОСОБА_7 як при вибраній швидкості руху 61 км/год, так і при умові руху керованого ним мотоцикла «Кавасакі» із допустимою у населених пунктах швидкістю 50 км/год не мав технічної можливості шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування уникнути зіткнення із автомобілем «Шевроле» із моменту, коли останній почав виїжджати на смугу руху вказаного автомобіля. При заданих вихідних даних водій ОСОБА_11 із моменту настання об`єктивної видимості зустрічного мотоцикла мав технічну можливість зупинити свій автомобіль «Шевроле Авео», не виїжджаючи на смугу руху мотоцикла (і, цим самим, належно виконати вимоги п.п. 1.5; 1.10 (в частині значення термінів «дати дорогу»; «небезпека для руху»); 2.3 (підпунктів «б» та «д»); 10.1; 16.3 та 16.6 ПДРУ, щоб дати дорогу мотоциклові «Кавасакі» під керуванням водія ОСОБА_7 . При заданих вихідних даних у даній дорожній ситуації дії водія ОСОБА_11 , з технічної точки зору, не відповідали вимогам п.п. 1.5; 1.10 (в частині значення термінів «дати дорогу»; «небезпека для руху»); 2.3 (підпунктів «б» та «д»); 10.1; 16.3 та 16.6 ПДРУ, і ця їх невідповідність, з технічної точки зору, перебуває у причино-наслідковому зв`язку з фактом даної ДТП. Натомість, у даній дорожній ситуації дії водія ОСОБА_7 , з технічної точки зору, не відповідали вимогами п.п. 12.4 та 12.9 (підпункту «б») ПДРУ, однак при заданих вихідних даних ця невідповідність, з технічної точки зору, не перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з фактом даної ДТП. При заданих вихідних даних причиною настання даної ДТП, з технічної точки зору, є факт невідповідності дій водія ОСОБА_11 вимогам п.п. 1.5; 1.10 (в частині значення термінів «дати дорогу»; «небезпека для руху»); 2.3 (підпунктів «б» та «д»); 10.1; 16.3 та 16.6 ПДРУ. Іншими словами, причиною настання даної ДТП, з технічної точки зору, є та обставина, що водій ОСОБА_11 , виконуючи своїм автомобілем «Шевроле Авео» маневр повороту ліворуч на регульованому перехресті, не дав дорогу мотоциклові «Кавасакі», який під керуванням водія ОСОБА_7 із зустрічного напрямку рухався через регульоване перехрестя прямо.

Окрім того, експерт науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_19 звернув увагу на те, що у експертній практиці використовується джерело, (Посібник для експертів, слідчих та суддів, який був створений у 1980 році), у якому є інформація про те, що для випадків перехресних зіткнень небезпека для руху водієві транспортного засобу, який користується перевагою у русі, небезпека для руху виникає тоді, коли транспортний засіб, водій якого мав би дати дорогу, знаходиться на віддалі гальмового шляху (сліду) до смуги руху транспортного засобу, який користується перевагою. Але така рекомендація базувалася на дотішніх вимогах ПДР, у ст.73 яких були вимоги стосовно того, що при виникненні перешкоди або небезпеки для руху, які водій може і повинен передбачити, небезпека для його руху виникає із моменту, коли водій має можливість побачити такі об`єкти.

Однак з 1-го січня 1987 року почали діяти нові Правила дорожнього руху, де вже не було вимоги передбачувати, що інший учасник дорожнього руху буде діяти всупереч цим вимогам. Водій повинен був приймати заходи по уникненню пригоди лише з моменту, коли він мав можливість побачити, що дії іншого учасника дорожнього руху не відповідають цим вимогам. А тому, небезпека для руху водієві мотоцикла у даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, виникла із моменту, коли на його смугу руху почав виїжджати зустрічний автомобіль Шевроле, водій якого намагався виконати маневр повороту ліворуч.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що висновки судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/120-21/12791-ІТ від 20 грудня 2021 року слід відхилити, а висновки суду першої інстанції про необхідність врахування вказаного висновку, у підтвердження винуватості ОСОБА_7 - визнати помилковими.

Положеннями статті 17 КПК України чітко визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Стаття 373 КПК України передбачає, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні на ряду з іншим підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до змісту ст. 92 КПК України обов`язок доказування покладений на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом, чого в даному кримінальному провадженні зроблено не було.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Згідно ст.417 КПК Суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що надані стороною обвинувачення докази, зібрані під час досудового розслідування, ані кожен окремо, ані кожен у своїй сукупності, не підтверджують винуватість ОСОБА_7 , у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Інші письмові докази надані стороною обвинувачення у підтвердження винуватості ОСОБА_7 , а саме: протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 20 жовтня 2021 року, зі схемою та фототаблицями до нього; протокол огляду документу від 21 жовтня 2021 року; дослідженим в судовому засіданні відеозапис відеофайл 2000201.mp4; висновок експерта від 11 листопада 2021 року №СЕ-19/120-21/10941-ІТ; висновок експерта від 12 листопада 2021 року №СЕ-19/120-21/10939-ІТ; висновок експерта від 22 листопада 2021 року №СЕ-19/120-21/10946-ІТ; висновок експерта від 22 листопада 2021 року №СЕ-19/120-21/10962-ФП; висновок експерта №1186 від 29 листопада 15 грудня 2021 року; протокол проведення слідчого експерименту від 09 грудня 2021 року та Ілюстративними таблицями до нього, ані кожен окремо, ані у сукупності з іншими належними та допустимими доказами у кримінальному провадженні не підтверджують наведене в обвинувальному акті твердження про те, що порушення водієм ОСОБА_7 вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілій ОСОБА_9 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Вказані письмові докази підтверджують лише факт події ДТП, її конкретні обставини і наслідки, проте, не доводять наявність між причинно-наслідкового зв`язку діями ОСОБА_7 і виникненням дорожньо-транспортної пригоди, що є обов`язковою умовою для висновку про наявність в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів вважає, що оскільки доказів, які би поза розумним сумнівом підтверджували винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України стороною обвинувачення не надано та під час судового розгляду здобуто не було, то дане кримінальне провадження слід закрити відповідно до п.3 ч.1 ст.284 КПК України, тобто у зв`язку з тим, що в суді не встановлені достатні докази для доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і вичерпані можливості їх отримання.

Таким чином, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям кримінального провадження, а апеляційна скарга захисника підлягає до задоволення. Також, у зв`язку з наведеним апеляційну скаргу потерпілої, яка просила змінити вирок, слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 284, 404, 405, 407, 409, 411, 417, 419, 424 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_10 - задовольнити.

Вирок Тернопільського міськрайонного суду від 18 травня 2023 року відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст.286 КК України скасувати.

Кримінальне провадження №0001767 від 22 грудня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий

Судді