УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілого (цивільного позивача) ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001040 від 23.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до клопотання, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001040 від 23.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється Спеціалізованою екологічною прокуратурою (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури.

Заявник у клопотанні посилається на те, що потерпілий просить накласти арешт на все нерухоме майно ТОВ «ІНТЕРКОМЕРС-МУЛЬТІМОДАЛ», , з метою збереження вказаного нерухомого майна, а також можливого відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення у подальшому (зокрема, в рамках поданого потерпілим цивільного позову у кримінальному провадженні).

Адвокат ОСОБА_3 зазначає, що на теперішній час виникла необхідність у накладенні арешту на об`єкт нерухомості, а саме, на комплекс експедирування, загальною площею 423.2 кв.м., з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 237, за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ТОВ «ІНТЕРКОМЕРС-МУЛЬТІМОДАЛ», , з метою збереження вказаного нерухомого майна, а також можливого відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення у подальшому (зокрема, в рамках поданого потерпілим цивільного позову у кримінальному провадженні).

Представник цивільного позивача звертається з клопотанням про арешт майна з метою відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілого (цивільного позивача) ОСОБА_4 надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, клопотання про арешт майна підтримав та просив задовольнити.

Слідчий просив розглянути клопотання без його участі, клопотання про арешт майна просив задовольнити.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Крім того, заявник у клопотанні зазначає, що частка у статутному капіталі ТОВ «ІНТЕРКОМЕРС-МУЛЬТІМОДАЛ» та ТОВ «АТС УСПІХ» постановою слідчого від 23.09.2024 року визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Однак, з матеріалів, доданих з клопотанням вбачається, що заявником під час складання вищевказаного клопотання не в повній мірі дотримані вимоги вищевказаних норм КПК України.

Представник потерпілого у клопотанні визначив метою накладення арешту на вказане майно його збереження як речового доказу та подальшого відшкодування шкоди як потерпілому, однак не обґрунтував конкретну мету арешту майна, а лише формально посилався на положення ст.170 КПК України, які загалом визначають поняття арешту майна.

Ухвалою слідчого суду Київського районного суду м. Одеси від 02.10.2024 року клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілого (цивільного позивача) ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001040 від 23.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК Українибуло повернуто цивільному позивачу для усунення недоліків. Будь-яких нових мотивів та обґрунтувань або додатків до клопотання заявник суду не надав.

Вказані обставини позбавляють слідчого суддю можливості в повній мірі дослідити обставини, якими обґрунтовані доводи клопотання та прийняти рішення по суті.

За таких підстав, у даному кримінальному провадженні, на даному етапі його розслідування, клопотання цивільного позивача не може бути розглянуто по суті, оскільки воно не відповідає вимогам ст.171 КПК, з урахуванням відсутності в клопотанні належного обґрунтування підстав та мети для накладення арешту.

На переконання слідчого судді, встановлення вказаних обставин слугуватиме досягненню дієвості кримінального провадження, та буде дієвим запобіжником настання шкідливих наслідків як для кримінального провадження, так і для власників/володільців майна.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що накладення арешту для забезпечення цивільного позову можливе лише на майно у кримінальному провадженні, де є підозра.

Відтак, оскільки за винятком викладених у даному клопотанні фактичних обставин даного кримінального провадження таке клопотання містить відповідні норми законодавства, якими регламентується порядок та підстави накладення арешту майна, між тим останнє не містить належного обґрунтування, яке б давало підстави для висновку про відповідність такого майна категорії речових доказів, а також яке б свідчило про наявність необхідності в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що вказане клопотання підлягає поверненню заявнику.

Згідно вимог ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин та враховуючи викладене, керуючись ст.ст.171, 172, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілого (цивільного позивача) ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001040 від 23.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України повернути цивільному позивачу.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години з моменту отримання повного тексту ухвали слідчого судді.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1