Справа № 694/3056/23 Провадження №1-кп/694/3/24
Вирок

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

20.08.2024 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засiданнi кримінальне провадження № 0000723 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Терлівка, Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей та особу похилого віку , з середньою освітою, не працюючого, особою з інвалідністю, депутатом, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не являється, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

з участю обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , 15.12.2023 близько 12 год. 00 хв., перебуваючи біля території домоволодіння що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізовуючи злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , наніс йому близько семи ударів кулаками обох рук по лівій та правій частині обличчя, від отриманих ударів він впав, після чого продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , наніс один удар ногою в область правого ребра потерпілого, чим спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з струсом головного мозку, неповного вивиху 1 зуба на верхній щелепі справа, синця на правій боковій поверхні грудної клітки, саден на лівій брові, на верхній та нижній губах зліва, які відповідно до висновку експерта № 05-9-01/544 від 21.12.2023 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав в повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено в обвинуваченні та пояснив, що він за вказаних в обвинувальному акті обставинах на грунті раптово виниклого конфлікту через припарковані автомобілі наніс тілесні ушкодження ОСОБА_7 руками в область обличчя. Пропонував потерпілому відшкодувати збитки проте останній відмовився, оскільки хотів отримати відшкодування в значно більшому розмірі. Відносно міри покарання просить суворо не карати, вказує, що зрозумів свою провину. Також зазначив, що на його утриманні перебувають двоє дітей та матір, яка є інвалідом ІІ групи.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що у нього виник раптовий конфлікт з обвинуваченим через паркову автомобілів в ході даного конфлікту обвинувачений наній раптово йому близько семи ударів руками по обличчю, а після того як він впав наніс ще один удар ногою по ребрам. Вказав, що не погоджується на запропоновану обвинуваченим суму відшкодування у розмірі 10000грн., оскільки вона є замалою. Думки щодо покарання не висловлював, проте вказував на необхідність стягнення шкоди в розмірі 50000грн., проте цивільний позов не пред`являв.

Показання ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується як його показаннями, даними ним в судовому засіданні, показами потерпілого, доказами які були зібрані органами досудового розслідування і які він визнав в судовому засіданні відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення доведене.

Дії ОСОБА_5 , з урахуванням Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, який набрав чинності 01.07.2020, суд кваліфікує, як кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, позицію державного обвинувача про призначення покарання, суд дійшов висновку, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_5 може сприяти покарання у виді штрафу.

Крім того судом враховано особу обвинуваченого, що даний злочин не набув значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення та забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, також враховуючи особу винного, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання, наявність на утриманні неповнолітніх дітей та матері з інвалідністю, а також те, що вказане кримінальне правопорушення є кримінальним проступком згідно ст. 12 КК України.

При цьому суд виходив також і з положень ч. 2 ст. 50 КК України, якими визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. На переконання суду, покарання з яким визначився суд, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви №№ 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Дана позиція також викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався.

Доля речових доказів повинна бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Речові докази - DVD-R диск з записом відео файлу залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1