Справа № 468/1684/24
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

іменем України

02.09.2024 року слідчий суддя Баштанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора про арешт майна по кримінальному провадженню №0000356, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000356 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 19.08.2024 року на автодорозі Н-11 «Дніпро-Миколаїв» поблизу с. Мар`янівка Баштанського району за участі автомобіля «DAF» н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «SCHWERINER» н.з. НОМЕР_2 та мопеда «HONDA», в результаті якої отримав тілесні ушкодження ОСОБА_4

20.08.2024 року відомості за вказаним фактом були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000356 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України.

20.08.2024 року слідчим проведений огляд місця події, в ході якого були вилучені автомобіль «DAF» н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «SCHWERINER» н.з. НОМЕР_2 та мопед «HONDA», на яких наявні пошкодження, характерні для дорожньо-транспортної пригоди, та постановою слідчого від 20.08.2024 року вказані транспортні засоби визнані речовими доказами по вказаному кримінальному провадженню.

Прокурор вважає, що арешт вказаних транспортних засобів забезпечить їх збереження як речового доказу й тому необхідно накласти на них арешт, також прокурор просив визначити місцем зберігання даних речових доказів стоянка вантажного транспорту.

Прокурор заявив про підтримання клопотання.

Вказаний в клопотанні власник транспортного засобу до суду не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся за вказаним в клопотанні засобом телефонного зв`язку, його неприбуття відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Розгляд клопотання проводиться за відсутності учасників розгляду та без фіксування ходу засідання за допомогою технічних засобів відповідно до положень ч.4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, серед іншого, є доказом злочину. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, серед іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів.

З клопотання слідує, що прокурор просить накласти арешт на транспортні засоби з метою їх збереження як речових доказів.

Під час розгляду клопотання встановлено, що під час розслідування кримінального провадження були вилучені транспортні засоби. Вказані транспортні засоби мають значення речових доказів по кримінальному провадженню, оскільки були виявлені на місці ДТП та відповідно до протоколу огляду місця ДТП автомобілі мають характерні для ДТП механічні пошкодження, тому всі вилучені транспортні засоби є необхідними для призначення та проведення відповідних експертиз (в тому числі трасологічних експертиз, експертиз технічного стану та експертизи по дослідженню механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди), у зв`язку з чим постановою слідчого від 20.08.2024 року вилучені транспортні засоби визнані речовими доказами.

Слідчий суддя вважає, що до проведення відповідних експертних досліджень та отримання висновків необхідно заборонити будь-кому користуватись, розпоряджатися та відчужувати дане майно і лише такий захід гарантовано забезпечить збереження даного майна в його нинішньому стані, а головним чином слідів на ньому та відомостей, які мають істотне значення для даного провадження.

При цьому збереження вилучених речових доказів в їх наданому стані зі слідами ДТП до проведення відповідних експертиз є виключно необхідним для досягнення визначених ст. 2 КПК України завдань кримінального провадження.

Враховуючи вищезазначені обставини, а також те, що прокурором у клопотанні доведена необхідність накладення арешту на вказане майно, а також враховуючи достатність підстав вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, слідчий суддя з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає, що наявні підстави для накладення арешту на вказане вище вилучене майно.

За такого клопотання прокурора про арешт майна підлягає задоволенню.

Що ж стосується клопотання представника власника майна військової частини про залишення в його володінні транспортного засобу, то з врахуванням того, що подальше використання даного транспортного засобу потребує його ремонту, а отже перетворення залишених на ньому слідів взаємодії з іншим транспортним засобом, слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування до огляду транспортного засобу експертом та проведення необхідних замірів і експертиз повернення автомобіля власнику суттєво ускладнить досудове розслідування.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу сторони обвинувачення на загальні засади кримінального провадження, визначені ст. 28 КПК України щодо розумності строків проведення відповідних процесуальних дії, щодо огляду та проведення експертиз арештованого майна.

Крім того, положення ст. 170-173 КПК України не відносить до повноважень слідчого судді визначення конкретного місця, де має зберігатись арештоване майно, натомість такі питання вирішуються слідчим та прокурором, які відповідно до ст. 175 КПК України мають виконувати ухвалу слідчого судді про арешт майна.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора про арешт майна по кримінальному провадженню №0000356, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «DAF» н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «SCHWERINER» н.з. НОМЕР_2 , білого кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , який належить ТОВ «Вікінг транс» та перебував у користуванні ОСОБА_5 .

Накласти арешт на причеп марки «SCHWERINER» н.з. НОМЕР_2 чорного кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , який належить ТОВ «Вікінг транс» та перебував у користуванні ОСОБА_5 .

Заборонити користуватись, розпоряджатися та відчужувати вказане майно до скасування його арешту у встановленому КПК України порядку.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: