Справа № 464/6364/24
пр.№ 1-кс/464/1616/24
У Х В А Л А

про арешт майна

18 листопада 2024 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання слідчого СВ ВП №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и в:

слідчий СВ ВП №2 ЛРУП №2 ГУ НП в Львівській області ОСОБА_3 звернулася в суд із клопотанням, погодженим із прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_4 , в якому просить накласти арешт на майно. Обґрунтовує клопотання тим, що СВ ВП №2 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000016 від 01.06.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.1 ст.28 ч.1 ст.366 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді члена комісії, лікаря - хірурга Сихівської міжрайонної МСЕК КЗ ЛОР «Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи», будучи службовою особою, діючи з використанням службового становища, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, з корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, діючи за попередньою змовою упою осіб, в умовах дії воєнного стану, сприяв в організації безперешкодного перетину державного кордону України особам чоловічої статі призовного віку, шляхом встановлення таким, на підставі фіктивної медичної документації, при відсутності об`єктивних підстав, групи інвалідності, що не відповідало їх реальному стану здоров`я та критеріям встановлення групи інвалідності, визначених вищевказаними нормативними актами. З врахуванням того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, санкція ч.3 ст.332 КК України передбачає позбавлення волі на строк від семи до девяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років з конфіскацією майна, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, належне на праві власності підозрюваному ОСОБА_5 . Просить клопотання задовольнити у відсутності власника майна.

Слідчий в судове засідання не з`явилася, просить здійснювати розгляд такого без її участі.

На підставі ч.2 ст.172 КПК України суддя розглядає клопотання у відсутності власника майна. При цьому, відповідно до положень ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Оглянувши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із вимогами частини 10 ст.170 КПК України - арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження вбачається, що 01.06.2022 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.1 ст.28 ч.1 ст.366 КК України. Останнє розпочате за фактом того, що відповідно до обставин, викладених у матеріалах УСБ України у Львівській області №62/44-386 від 30.05.2022 встановлено, що особа з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, з числа медичних працівників здійснює організацію виготовлення документів, які надають підстави для виїзду за кордон особам призовного віку під час дії воєнного стану, а також службові особи одного з медичних закладів Львівської області в групі з невстановленими особами внесли до офіційних документів завідомо неправдиві відомості.

Належність ОСОБА_5 майна встановлено відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Таким чином, арешт майна, що ініціюється слідчим, необхідний з метою збереження речових доказів, а завданням арешту майна у даному випадку є запобігання можливості пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

На підставі наведеного, слідчий суддя, дослідивши наявні в матеріалах справи дані та врахувавши правові підстави для накладення арешту на майно, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, відчуження майна, з урахуванням зазначених положень діючого КПК України, дійшов обґрунтованого висновку про можливість задоволення клопотання та накладення арешту на майно.

Керуючись статтями 170, 171, 309, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке належне на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; гаражний бокс, загальною площею 21,6 кв.м., що знаходиться в гаражно-будівельному кооперативі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », гараж НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ; квартиру АДРЕСА_2 , що за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 68,5 кв.м., шляхом заборони відчуження вказаного майна.

У відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

В порядку ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1