Провадження № 1-кс/201/3532/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Кам`янка-Дніпровська, Запорізької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, працевлаштованого в ТОВ «СК Прометей» на посаді спортивного масажиста, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 125 КК України, внесене під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000400 від 29 червня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим із прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 125 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий вказав на те, що 25 червня 2024 року, приблизно о 18 годині 40 хвилин ОСОБА_5 , перебував за адресою АДРЕСА_2 , біля приміщення квартири АДРЕСА_3 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Далі, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , приблизно о 18 годині 40 хвилин, своєю правою рукою, стиснутою в кулак, наніс не менше 2-х ударів по обличчю потерпілого, в область лівого ока та лівої скроні, після чого наніс невстановлену досудовим розслідуванням кількість ударів по тулубу та верхнім кінцівкам потерпілого ОСОБА_7 . Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 потерпілому було спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, розриву капсули та тканин селезінки, внутрішньо-черевного крововиливу (2 літри крові), які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя; синець повік лівого ока, сімнадцять саден-обличчя, шиї, тулубу, верхніх кінцівок, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Тілесні ушкодження отримані потерпілим спричинені від дії не менш дев?ятнадцяти травматичних впливів.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

В той же час, 25 червня 2024 року, приблизно о 18 годині 40 хвилин ОСОБА_5 перебував за адресою АДРЕСА_2 , біля приміщення квартири АДРЕСА_3 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

Далі, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , приблизно о 18 годині 40 хвилин, стопою своєї ноги, наніс невстановлену досудовим розслідуванням кількість ударів по тулубу та кінцівкам потерпілої. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 потерпілій було спричинено тілесні ушкодження у вигляді семи сінців лівого передпліччя, лівого колінного суглобу. За ступенем тяжкості вказані ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Тілесні ушкодження отримані потерпілою спричинені від дії травматичних впливів.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження.

В той же час, 25 червня 2024 року, приблизно о 18 годині 40 хвилин ОСОБА_5 перебував за адресою АДРЕСА_2 , біля приміщення квартири АДРЕСА_3 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з малолітньою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

Далі ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , приблизно о 18 годині 40 хвилин, своєю рукою схопив за шию малолітню потерпілу та із силою відштовхнув. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 потерпілій було спричинено тілесні ушкодження у вигляді забою м?яких тканин передньої поверхні шиї з підшкірним крововиливом. За ступенем тяжкості вказані ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Тілесні ушкодження отримані потерпілою спричинені від одноразового травматичного впливу.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження.

Відомості про дані факти були внесені до ЄРДР 29 червня 2024 року за №0000400, 04 липня 2024 року за №0000055, 04 липня 2024 року за №0000056, та в подальшому об`єднані під єдиним номером кримінального провадження №0000400, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 125 КК України.

19 серпня 2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 125 КК України.

На підставі вищезазначеного, в клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що підозрюваний вчинив, зокрема, тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, у зв`язку з чим, останній може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а також може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала та просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на відсутність достатніх доказів наявності заявлених у клопотанні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які б обґрунтовували обрання підозрюваному найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також зазначила, що підозрюваний ОСОБА_5 офіційно працевлаштований, раніше не судимий, має стійкі соціальні зв`язки та постійне місце проживання, у зв`язку з чим просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував стосовно задоволення клопотання, та просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, при цьому зазначив, що з пред`явленою підозрою не погоджується, оскільки він захищався від протиправних дій потерпілих.

Вислухавши думки сторін, дослідивши матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, враховуючи необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. При цьому, слідчий суддя виходить з наступного.

Судом встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за об`єднаним кримінальним провадженням № 0000400 від 29 червня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 125 КК України.

19 серпня 2024 року ОСОБА_5 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з вимогами ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 194 КПК України визначено підстави для застосування запобіжного заходу, до яких відносяться: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий або прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам або ризику, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованих йому кримінальних правопорушень, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Крім того, у своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 125 КК України, про що свідчать наступні докази, зокрема протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 26 червня 2024 року, висновок спеціаліста судово-медичного експерта № 1904 від 26 червня 2024 року, висновок експерта № 2364е від 05 серпня 2024 року, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, або таке, що готується від 25 червня 2024 року, висновок експерта № 2466е від 14 серпня 2024 року, рапорт № 18950 від 27 червня 2024 року, висновок спеціаліста судово-медичного експерта № 1931 від 27 червня 2024 року, висновок експерта № 2467е від 14 серпня 2024 року, протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 16 серпня 2024 року, протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 16 серпня 2024 року, протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 16 серпня 2024 року, а отже, сукупність цих фактичних даних на даному етапі досудового розслідування надають можливість переконатись в обґрунтованості підозри до такого ступеня, за якого об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

При цьому, слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не вирішує питання щодо доведеності винуватості останнього у вчиненні інкримінованого йому злочину і правильності кваліфікації його дій, що є предметом судового провадження.

Також, на думку слідчого судді, доведеним є ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачене максимальне покарання у виді восьми років позбавлення волі. Таким чином, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Поряд із цим, слідчий суддя вважає недоведеним під час розгляду клопотання наявність ризику, визначеного пунктом 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: незаконно впливати на свідків в кримінальному провадженні, з підстав його необґрунтованості та відсутності будь-яких достатніх доказів на підтвердження їх існування, враховуючи, що стороною обвинувачення не надано будь-яких фактичних даних щодо намагання підозрюваної або інших осіб за її проханням або подальшою згодою незаконно вплинути на свідків у цьому кримінальному провадженні .

В той же час, прокурором доведена і недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачене максимальне покарання у виді восьми років позбавлення волі, що підтверджується копією пред`явленої йому підозри, тому перебуваючи на волі, з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення може переховуватись від органів досудового слідства, тому з урахуванням встановленого вище ризику, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належне виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальним законом обов`язків.

Крім того, слідчий суддя не може врахувати як беззаперечні доводи сторони захисту щодо того, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, має стійкі соціальні зв`язки, та офіційно працевлаштований, при вирішенні питання про застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, оскільки ці обставини не зменшують ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, та вони існували і на момент вчинення кримінальних правопорушень, проте жодним чином не виступили стримуючим фактором в поведінці підозрюваного.

Виходячи з вищенаведеного, а також враховуючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 125 КК України; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину; вік та стан його здоров`я, які не перешкоджають застосуванню такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою; майновий стан останнього, слідчий суддя переконаний, що такий запобіжний захід, як тримання під вартою, забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді. Підстав для застосування менш суворого запобіжного заходу суд не вбачає.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слід визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, які будуть на нього покладені у разі внесення ним або іншою юридичною чи фізичною особою застави. У зв`язку з цим, а також враховуючи положення п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, зокрема, тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , а також майновий та сімейний стан останнього, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120,00 грн. (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень, оскільки саме такий розмір застави є необхідним і достатнім у даному випадку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 369-372, 376, 395 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 125 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4», строком дії до 17 жовтня 2024 року.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою є 17 жовтня 2024 року.

Визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120,00 грн. (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень.

Встановити, що у разі внесення підозрюваним ОСОБА_5 , або іншою фізичною чи юридичною особою на депозитний рахунок № UA0017442 в ГУДКСУ в м. Київ, одержувач платежу ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, , МФО 820172, застави у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120,00 грн. (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень, ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення підозрюваного ОСОБА_5 , з-під варти, зобов`язати його прибувати за кожною вимогою до суду або до слідчого чи прокурора, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження, а також покласти на останнього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі не з`явлення його за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Повний текст ухвали суду буде складений і оголошений о 15.15 годині 21 серпня 2024 року.

Ухвала, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1