Справа № 134/1632/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2024 року селище Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Крижопіль Вінницької області кримінальне провадження, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000229 від 14.07.2024 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Германівка Обухівський район Київська область, громадянина України, із вищою освітою, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , за попередньою змовою з невстановленими особами, що організували незаконне переправлення громадян України через державний кордон України на територію Республіка Молдова, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, сприяв їх діям шляхом надання засобів, а саме автомобіля для перевезення осіб, які виявили бажання незаконно перетнути кордон.

Так, протягом червня-липня 2024 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, невідома особа чоловічої статі, спілкуючись по телефону через месенджер «Telegram» із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 висловила пропозицію організувати незаконне переправлення вказаних осіб через державний кордон України на територію Республіки Молдова поза пунктами пропуску за грошову винагороду на яку останні погодилися.

Будучи обізнаними із способами та порядком здійснення охорони державного кордону представниками служб охорони державного кордону України та Республіки Молдова, місць дислокації їх мобільних підрозділів та розташування прикордонних нарядів, невідомі особи, узгодили із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про те, що 14 липня 2024 року їх доправлять до Державного кордону України та вони у пішому порядку перейдуть на територію Республіки Молдова поза пунктом пропуску.

Так, за вказівкою невстановленої особи, що здійснювала коригування руху осіб через месенджер «Telegram», профіль якого підписаний «ОСОБА_10», (ім`я користувача ОСОБА_10 ), особи які мали намір перетнути державний кордон України, а саме ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , прибули 14 липня 2024 року до м. Вінниця, де їх очікував транспортний засіб для їх подальшого переправлення.

В свою чергу, ОСОБА_4 за вказівкою невідомої особи, із якою спілкувався також через месенджер «Telegram», профіль якого підписано «ОСОБА_10», (ім`я користувача ОСОБА_10 ) діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, реалізуючи спільний з невстановленими особами умисел на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, знаючи, що його завдання є надання транспортного засобу для перевезення осіб та здійснення перевезення осіб до прикордонного району, взяв у свого товариша автомобіль марки ВАЗ 210994 д.н.з. НОМЕР_1 чим вчинив сприяння вчиненню незаконного переправлення шляхом надання необхідних засобів, а саме автомобілів.

Зранку 14 липня 2024 року ОСОБА_4 автомобілем ВАЗ 210994 державний номерний знак НОМЕР_1 прибув до м. Вінниця, де до нього в автомобіль сіли, особи, що мали незаконно перетнути кордон. Після того як дані особи сіли в автомобіль, та відразу ж заплатили двоє по 800 доларів, а один 700 євро.

Після зустрічі ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, що полягали у наданні транспортного засобу, за вказівками невстановлених осіб, розпочав рух по маршруту, який даними особами скидався на мобільний телефон. Відповідно до даного маршруту, вони направились у напрямку до кордону із Республікою Молдова, з врахуванням об`їзду встановлених по напрямку руху блок постів.

Однак, доставити осіб до кінцевої точки маршруту для здійснення незаконного перетину через державний кордон України до Республіки Молдова, не змогли, так як були затримані 14 липня 2024 року працівниками Державної прикордонної служби на відрізку дороги Т0233 сполученням с. Сонячне- смт. Крижопіль, Крижопільської територіальної громади Тульчинського району Вінницької області , що розташоване неподалік від прикордонної смуги.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 332 КК України, як сприяння у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, наданням засобів, вчиненому щодо кількох та за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

11 жовтня 2024 року між начальником Гайсинського відділу Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, на таких умовах:

ОСОБА_4 , добровільно, без примусу та тиску в повному обсязі визнає свою винуватість у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 332 КК України, щиро розкаявся та активно сприяв у розкритті злочину, співпрацював у викритті кримінальних правопорушень вчинених ним та іншими особами, характеризується з позитивного боку, є учасником бойових дій, проходить військову службу у Збройних силах України, що є обставиною, яка пом`якшує покарання; сторони погодили призначити ОСОБА_4 покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України, із застосуванням статті 69 КК України, покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки з позбавленням права обіймати адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі посади у Збройних Силах України та інших військових формуваннях на строк 3 (три) роки, та без конфіскації майна.

На підставі ст. 62 КК України замінити ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України у виді 2 років позбавлення волі та призначити остаточне покарання, у виді 2 (двох) років тримання у дисциплінарному батальйоні з позбавленням права обіймати адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі посади у Збройних Силах України та інших військових формуваннях на строк 3 (три) роки, та без конфіскації майна.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Позицію обвинуваченого ОСОБА_4 підтримав його захисник - адвокат ОСОБА_5 .

Прокурор пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та просить затвердити угоду.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст. ст. 469, 472 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено. Прокурором при вирішенні питання про укладення угоди враховані обставини, визначені ст. 470 КПК України.

Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, визначена згідно із законом, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, те що він проходить військову службу у Збройних Силах України, де характеризується з позитивного боку, є учасником бойових дій, нагороджений грамотами, нагороджений також нагрудним знаком «Воєнна розвідка України».

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

Згідно ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 КК України покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні призначається військовослужбовцям строкової служби, військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, особам офіцерського складу, які проходять кадрову військову службу, особам офіцерського складу, які проходять військову службу за призовом, військовослужбовцям, призваним на військову службу під час мобілізації, на особливий період, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (крім військовослужбовців-жінок), на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також якщо суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замінити позбавлення волі на строк не більше двох років триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк. Тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців замість позбавлення волі не може застосовуватися до осіб, які раніше відбували покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, судом встановлено наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Враховуючи дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проходження служби характеризується позитивно, має постійне місце проживання, є військовослужбовцем, нагороджений неодноразово грамотами, в тому числі і нагрудним знаком, а також його ставлення до скоєного, суд вважає наявними підстави для застосування ст. 62, 69 КК України, та призначення ОСОБА_4 узгодженого сторонами покарання нижчого від найнижчої межі, ніж зазначено у санкції ч. 3 ст. 332 КК України у виді двох років позбавлення волі, та заміни позбавлення волі на триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк з позбавленням права обіймати адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі посади у Збройних Силах України та інших військових формуваннях на строк 3 (три) роки, та без конфіскації майна.

Таким чином, узгоджена вид і міра покарання для обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, у виді тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк 2 роки з позбавленням права обіймати адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі посади у Збройних Силах України та інших військових формуваннях на строк 3 (три) роки, та без конфіскації майна, є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що укладену 11 жовтня 2024 року між начальником Гайсинського відділу Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України слід затвердити та призначити останньому йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України, із застосуванням статті 69 КК України, покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки з позбавленням права обіймати адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі посади у Збройних Силах України та інших військових формуваннях на строк 3 (три) роки, та без конфіскації майна. На підставі ст. 62 КК України замінити ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України у виді 2 років позбавлення волі та призначити остаточне покарання, у виді 2 (двох) років тримання у дисциплінарному батальйоні з позбавленням права обіймати адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі посади у Збройних Силах України та інших військових формуваннях на строк 3 (три) роки, та без конфіскації майна.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, слід залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня вступу вироку в законну силу, зарахувавши у строк відбування покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України строк тримання під вартою з 14 липня 2024 року (фактичного затримання) до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Процесуальні витрати по справі за проведення експертизи в розмірі 7572,80 грн. в силу ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд -

ухвалив:

Укладену 11 жовтня 2024 року, між начальником Гайсинського відділу Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, і призначити йому, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України, із застосуванням статті 69 КК України, покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки з позбавленням права обіймати адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі посади у Збройних Силах України та інших військових формуваннях на строк 3 (три) роки, та без конфіскації майна.

На підставі ст. 62 КК України замінити ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України у виді 2 років позбавлення волі та призначити остаточне покарання, у виді 2 (двох) років тримання у дисциплінарному батальйоні з позбавленням права обіймати адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі посади у Збройних Силах України та інших військових формуваннях на строк 3 (три) роки, та без конфіскації майна.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня вступу вироку в законну силу, зарахувавши у строк відбування покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України строк тримання під вартою з 14 липня 2024 року (фактичного затримання) до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 17 липня 2024 року.

Речові докази:

-автомобіль марки ВАЗ 210994, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, являється ОСОБА_9 , та який переданий під відповідальне зберігання останньому, як власнику, - залишити ОСОБА_9 за належністю;

- мобільний телефон марки Samsung Galaxy M13 ІМЕІ1: НОМЕР_3 та ІМЕІ2: НОМЕР_4 із сім карткою НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та який переданий на зберігання до кімнати речових доказів ВП №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області - повернути ОСОБА_4 за належністю;

- мобільний телефон марки Samsung Galaxy А20 ІМЕІ1: НОМЕР_6 та ІМЕІ2: НОМЕР_7 із сім карткою НОМЕР_8 , який належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та який переданий на зберігання до кімнати речових доказів ВП №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області - повернути ОСОБА_8 за належністю;

- мобільний телефон марки Samsung Galaxy S24 Ulta ІМЕІ1: НОМЕР_9 та ІМЕІ2: НОМЕР_10 із сім карткою НОМЕР_11 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та який переданий на зберігання до кімнати речових доказів ВП №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області - повернути ОСОБА_6 за належністю.

- мобільний телефон марки Iphone 14 Pro Max ІМЕІ1: НОМЕР_12 та ІМЕІ2: НОМЕР_13 із сім карткою НОМЕР_14 , який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та який переданий на зберігання до кімнати речових доказів ВП №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області - повернути ОСОБА_7 за належністю.

- грошові кошти, а саме: 1600 доларів та 700 Євро, які були вилучені у ОСОБА_4 , та які передані на відповідне зберігання до відділення № 220/01 АБ «Укргазбанк», що за адресою: 21009, Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Івана Бевза, 34 - стягнути в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи № СЕ-19/102-24/14549-ДД від 02. 08. 2024 року у розмірі 7572 (сім тисяч п`ятсот сімдесят дві) гривні 80 копійок.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Крижопільський районний суд Вінницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень,

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя