Справа № 396/1794/24
Провадження № 1-кс/396/434/24
УХВАЛА
В обґрунтування клопотання вказує, що 28.09.2024 близько 21 години 20 хвилин на вулиці Аграрна в м. Новоукраїнка, біля домоволодіння під номером 50, в якому проживає ОСОБА_5 трапилася дорожньо-транспортна пригода з участю мотоцикла К750, д.н. НОМЕР_1 , на якому рухалися ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зі слів очевидців, ймовірніше за все за кермом транспортного засобу перебував ОСОБА_7 . Мотоцикл рухаючись в темну пору доби, на неосвітленій ділянці дороги, без ввімкненого ліхтаря освітлення на транспортному засобі зіткнувся з припаркованим на узбіччі біля домоволодіння ОСОБА_5 автомобілем Опель віваро, д.н.з. НОМЕР_2 -власник ОСОБА_8 , а саме з правою задньою боковою частиною транспортного засобу, що знаходився зліва по ходу руху мотоцикла. Внаслідок ДТП ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, внутрішньої кровотечі та гематороксу, від яких помер о 22.50 в реанімаційному відділенні КНП «Новоукраїнська міська лікарня». ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді рваної рани обличчя, відкритої черепно-мозкової травми голови з пошкодженням речовини головного мозку, перебуває в реанімаційному відділенні КНП «Новоукраїнська міська лікарня».
28.09.2024 в порядку ст.237 КПК України проведено огляд місця події, а саме відрізку АДРЕСА_1 автодороги в ході огляду вказаної вулиці між житловими будинками під АДРЕСА_2 виявлено та вилучено мотоцикл (марка та модель відсутня) з державним реєстраційним номером НОМЕР_3 КДЖ з номером рами НОМЕР_4 зеленого кольору з явними пошкодження комплектуючих мотоцикла, яким ймовірно керував ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Під час проведення огляду місця події, заступником начальника СВ Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітаном поліції ОСОБА_4 прийнято рішення про вилучення транспортного засобу, а саме мотоциклу (марка та модель відсутня) з державним реєстраційним номером НОМЕР_3 КДЖ з номером рами НОМЕР_4 зеленого кольору, яким ймовірно керував ОСОБА_7 та який в подальшому передано на тимчасове зберігання на територію Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області за адресою АДРЕСА_3 .
Відповідно до постанови про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 29.09.2024 вказаний транспортний засіб, а саме мотоцикл (марка та модель відсутня) з державним реєстраційним номером НОМЕР_3 КДЖ з номером рами НОМЕР_4 зеленого кольору визнано речовим доказом.
Оскільки вказане майно має суттєве значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з метою забезпечення їх зберігання та використання як речового доказу, знаряддям вчинення злочину, виникла необхідність у накладенні арешту на майно з метою недопущення спотворення або пошкодження вилученого майна.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання слідчого підтримала та просила його задовольнити.
Слідчий ОСОБА_4 , на розгляд клопотання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, клопотання підтримав в повному обсязі.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно із п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно ч.7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звукові відеозаписи, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилученні речі та документи які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та не відносять до предметів, які вилучені законно з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом..
Згідно до п.п. 1-4 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.94, ст.132, ст.173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як зазначено в клопотанні, арешт на майно необхідно накласти з метою забезпечення його зберігання та використання як речового доказу у справі.
Суд враховує, що згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як визначено ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вирішуючи клопотання суд виходить з наступного.
Матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.
Арешт зазначеного майна є розумним та співмірним із завданням кримінального провадження і вищенаведені конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає над приватними інтересами особи, яка є власником зазначеного майна.
Відповідно до постанови про визначення речових доказів від 29.09.2024 року визначено речовим доказом - мотоцикл (марка та модель відсутня) з державним реєстраційним номером НОМЕР_3 КДЖ з номером рами НОМЕР_4 зеленого кольору.
Місце зберігання транспортного засобу визначити територію Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області, що знаходиться по пров.Степана Бандери,4, м. Новоукраїнка Новоукраїнського району Кіровоградської області.
Інші речові докази зберігати у камері зберігання речових доказів Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області (а.к. 13-14).
Враховуючи вищезазначені положення КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на майно, яке було вилучене в ході огляду місця події від 28.09.2024 року, а саме на мотоцикл (марка та модель відсутня) з державним реєстраційним номером НОМЕР_3 КДЖ з номером рами НОМЕР_4 зеленого кольору з наявними механічними пошкодженнями, яким ймовірно керував ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованому та проживаючому за адресою АДРЕСА_4 із забороною користування та розпорядження ним до скасовування арешту у встановленому Законом порядку з метою забезпечення повноти досудового розслідування у кримінальному провадженні, проведення експертиз і забезпечення доказів у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання заступника начальника СВ Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_4 , про арешт майна - задовольнити.
Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з часу її оголошення.
Повний текст ухвали суду складено 01.10.2024 року та оголошено учасникам провадження 01.10.2024 року о 11.45 годині.
Слідчий суддя: ОСОБА_1