Справа № 526/3632/24
Провадження № 1-кс/526/453/2024
У Х В А Л А

іменем України

26 вересня 2024 року слідчий суддя Гадяцького районного суду ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000551 від 30.07.2024 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Піски, Лохвицького району, Полтавської області, громадянина України, освіта середня, не одружений, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстрований, раніше судимий: 12.10.2015 Кременчуцьким районним судом за ст. ст. 115, 72 ч.5 КК України до 10 років позбавлення волі, звільнений 18.01.2024 за закінченням строку відбуття покарання

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.152 КК України,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області лейтенант поліції ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 строком до 30 жовтня 2024 року, тобто в межах строку досудового розслідування, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.152 КК України, вказуючи, що 30.07.2024 близько 14 год. 40 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зайшов до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

У кімнаті житлового будинку, ОСОБА_5 побачив неповнолітню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою, зважаючи на відсутність поряд родичів та сторонніх осіб, вирішив вчинити дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним та оральним проникненням в тіло, без добровільної згоди неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та оральним проникненням в тіло потерпілої ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння посягання на статеву недоторканність неповнолітньої ОСОБА_8 , проти її волі, із застосуванням фізичної сили, що виразилось в стисканні руками шиї, штовхнув її на диван з метою придушення її фізичного опору.

Після чого, притискаючи неповнолітню ОСОБА_8 до дивану, ОСОБА_5 почав здійснювати непристойні дотики руками до тіла останньої, зняв з неї шорти і спідню білизну, зняв свої шорти і спідню білизну, в які був одягнений, тим самим оголив свій статевий орган, намагаючись здійснити вагінальне проникнення у тіло неповнолітньої потерпілої з використанням своїх геніталій, а також із погрозою застосування сили, примушував неповнолітню ОСОБА_8 вчинити дій сексуального характеру, пов`язані із оральним проникненням в її тіло.

Під час цього, неповнолітня ОСОБА_8 чинила фізичний опір, кричала та, обороняючись від протиправних дій, била руками і ногами ОСОБА_5 , відштовхуючи його від себе та нанесла ОСОБА_5 ножем, який лежав поряд в кімнаті, тілесне ушкодження в районі лівого плеча та тазової кістки зліва. Реалізуючи право на необхідну оборону, неповнолітній ОСОБА_8 вдалося вирватися від нападника та через вікно покинути приміщення будинку, рятуючись втечею.

У зв`язку з цим, ОСОБА_5 не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу, спрямованого на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та оральним проникненням в тіло неповнолітньої потерпілої, до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як потерпіла чинила опір та втекла з будинку.

Досудовим слідством дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ст.15 ч.3 ст.152 ч.3 КК України, як незакінчений замах на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, вчинених щодо неповнолітньої особи, без її добровільної згоди (зґвалтуванні), які не доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, просив продовжити підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 30 жовтня 2024 року з урахуванням ризиків визначених у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти продовження строку тримання під вартою та просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт в нічний час.

Адвокат ОСОБА_4 просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження приходить до наступних висновків.

Відповідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Судом встановлено, що в провадженні досудового слідства знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 30.07.2024 за № 0000551.

ОСОБА_5 30 липня 2024 року о 17 год. 30 хв. був затриманий на підставі ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.152 КК України.

31 липня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 152 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 152 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

1)Рапортом про виявлення кримінального правопорушення чергового ВП №2 Миргородського РВП від 30.07.2024, в якому вказано, що в АДРЕСА_2 , відносно неповнолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , намагався вчинити дії сексуального характеру, а саме намагався вчинити зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_8 ;

2)протоколом обшуку місця події від 30.07.2024 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого зафіксовано факт вчинення замаху насильницьких дій відносно неповнолітньої ОСОБА_8 , виявлено три змиви РБК із бетонної поверхні доріжки до порогу житлового будинку та контролі до них; два змиви РБК із поверхні порогу житлового будинку та контролі до них; чохол червоного кольору зі слідами РБК від мобільного телефону марки Redmi; змив РБК зі поверхні скла екрана мобільного телефону марки Redmi; розкладний ніж з пластиковою рукояткою чорного кольору на лезі якого виявлено сліди РБК; тюль (занавіска) білого кольору яка знаходилась в дверній коробці вхідних дверей житлового будинку на поверхні якої маються сліди РБК; змив РБК із поверхні москітної сітки вікна кімнати спальні житлового будинку;

3)протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 30.07.2024, відповідно до якого під час проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , встановлено, що на футболці чорного кольору, у яку був останній одягнений, виявлені плями бурого кольору, схожі на кров, також на мобільному телефоні марки Samsung Duos з карткою мобільного оператору НОМЕР_1 з IMEI 1: НОМЕР_2 /8 IMEI 2: НОМЕР_3 на поверхні виявлені плями бурого кольору, схожі на кров;

4)показаннями свідка ОСОБА_9 , матері ОСОБА_8 від 30.07.2024, в ході якого вона вказала, що 30.07.2024 року близько 14 год 30 хв, до неї зателефонував її батько ОСОБА_10 , який в телефонній розмові повідомив, що її доньки ОСОБА_8 немає в будинку та в той час як ОСОБА_10 не було вдома до них в будинок приходив ОСОБА_5 , який раніше відбував покарання у в`язниці, після цього вона зателефонувала на поліції та повідомила про те, що її доньку викрали. В подальшому ОСОБА_9 прибула до місця свого проживання, де поблизу господарства побачила свою доньку ОСОБА_11 та сусідів, далі ОСОБА_11 розповіла про те, що ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння намагався зґвалтувати її та вчинив відносно неї фізичний тиск. Також на тілі доньки остання помітила подряпини та садна;

5)показаннями свідка ОСОБА_10 , діда ОСОБА_8 від 30.07.2024, в ході якого він вказала, що 30.07.2024 року ОСОБА_5 , прийшов до ОСОБА_10 , вибачитись за конфлікт який стався в них напередодні та з собою приніс 0,25 літри горілки, в будинку також знаходилась внучка ОСОБА_8 , донька ОСОБА_9 в цей час знаходилась на роботі. Після випитого спиртного ОСОБА_10 пішов до своєї знайомої в с.Піски Миргородського району, ОСОБА_5 пішов з будинку в невідомому напрямку. Про те, що ОСОБА_5 має намір повернутися останній не повідомляв. Далі в с.Піски ОСОБА_10 зустрів подругу своєї онуки ОСОБА_12 , яка повідомила що ОСОБА_8 , не відповідає на телефонні дзвінки та вдома її немає, після почутого ОСОБА_10 , відразу пішов до дому, де виявив порушену обстановку в житловому будинку та відсутність онуки. Через деякий час до нього підійшли сусіди та повідомили, що ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння намагався зґвалтувати ОСОБА_8 та вчинив відносно неї фізичний тиск;

6)протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , сусідка ОСОБА_8 від 30.07.2024;

7)протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , сусідка ОСОБА_8 від 30.07.2024.

Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин, який відповідно до ч.3 ст. 15, ч.3 ст.152 КК України карається позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років.

Також встановлено наявність ризиків, передбачених у п.1, п.3,4 та п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 не має постійного місця роботи та законних офіційних джерел для життя та існування; у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, в т.ч. сімейні чи у робочому середовищі; підозрюваний ОСОБА_5 18.01.2024 звільнився з місць позбавлення волі та має непогашену у встановленому законом порядку судимість за скоєння злочину проти життя особи.

Підставою продовження підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків, визначених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які дають слідчому судді підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується відсутністю у власності нерухомого майна, при цьому ОСОБА_5 не має постійного місця реєстрації, був раніше неодноразово судимим за вчинення кримінальних правопорушень проти особи, за що відбував реальну міру покарання у вигляді позбавлення волі. При цьому, підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлює, що у разі доведення його вини у вчиненні даного злочину, йому загрожує позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років. Також вважаю, що ОСОБА_5 може незаконно впливати шляхом підбурювання, вмовляння чи залякування, як потерпілої, так і свідків у цьому кримінальному провадженні. Вважаю також, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця з причин, які не залежали від його волі, тому є підстави вважати, що з метою доведення свого злочинного умислу до кінця щодо вчинення дій сексуального характеру по відношенню до неповнолітньої потерпілої, він може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, в якому підозрюється. Окрім цього, ОСОБА_5 постійних заробітків не має, як і відповідно немає джерел до існування, що може спонукати останнього до вчинення іншого кримінального правопорушення з метою отримання джерела доходу, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та не виконувати покладенні на нього процесуальні обов`язки.

Розглядаючи клопотання підозрюваного та захисника про альтернативний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд не вбачає можливості його застосування, виходячи з обставин вчинення кримінального правопорушення, антисоціальну поведінку та спосіб життя підозрюваного, який неодноразово судимий за злочини проти особи, не має ні зареєстрованого, ні постійного місця проживання, фактично міцних соціальних зв`язків не має.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідча суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній зазначив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

При обранні міри запобіжного заходу враховується також практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечувати не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.152 КК України, його тяжкість та особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що є достатньо підстав вважати про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, з високим ступенем ймовірності того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення, зважаючи на тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку визнання винним в інкримінованому злочині, а також впливати на свідків та потерпілу з метою зміни їх показів. Також враховую, що ОСОБА_5 відносно недавно звільнився з місць позбавлення волі, проте постійної реєстрації не має, в с. Піски проживає періодично, що підтверджується даними Пісківського старостинського округу, офіційно ніде не працевлаштований, також не працює за усними угодами чи по найму, що свідчить про відсутність засобів для існування. Вказаний злочин вчинив у стані алкогольного сп`яніння відносно неповнолітньої особи, тому вважаю, що застосування до обвинуваченого іншого, більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, може не забезпечити його належної процесуальної поведінки, тому з метою недопущення злочинної діяльності та для забезпечення виконання процесуальних рішень ОСОБА_5 слід продовжити строк тримання під вартою в межах досудового розслідування.

Разом з цим, враховуючи, що злочин вчинений із застосуванням насильства, тому не вбачаю підстав для визначення розміру застави відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України.

Керуючись т. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000551 від 30.07.2024 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.152 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 30 жовтня 2024 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення, а підозрюваному з часу отримання її копії.

Повний текст ухвали складено 27 вересня 2024 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1