Провадження №1-кс/523/2803/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2024 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000505 від 21.11.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Сектором дізнання відділу поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 3 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000505 від 21.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, тобто незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, незаконне проведення в них огляду чи обшуку, а так само незаконне виселення чи інші дії, що порушують недоторканність житла громадян.

21.11.2023 до чергової частини відділу поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області надійшла ухвала слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси, щодо внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо незаконного проникнення невстановленими особами 03.11.2023 року до її квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.07.2007 року між гр. ОСОБА_5 та ТОВ «Фінанси та Кредит» було укладено кредитний договір № 16к-175, на надання грошових коштів в розмірі 67000 (шістдесят сім тисяч) доларів США, під заставу нерухомості, а саме квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , для придбання якої ОСОБА_5 і брав вказаний кредит.

23.04.2019 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест» було укладено Договір про відступлення прав вимоги та Договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, у зв`язку з чим укладений договір ОСОБА_5 відійшов до ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест». Згідно з листомвимоги від 18.06.2019, станом на 23.04.2019 мається залишок по тілу кредиту в розмірі 56846,94 (п`ятдесят шість тисяч вісімсот сорок шість та 94 цента), доларів США, залишок по відсоткам складає 30777,10 (тридцять тисяч сімсот сімдесят сім та 10 центів), доларів США, а залишок по пеням і штрафам складає 7345728,93 (сім мільйонів триста сорок п`ять тисяч сімсот двадцять вісім та дев`яносто три копійки) гривень. Через несплату платежів за умовами Кредитного договору, на підставі Договору іпотеки, 24.07.2019 року було прийнято рішення про перереєстрацію квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та власником якої стало ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест»

В ході проведення досудового розслідування, було допитано в якості свідка гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка повідомила, що: що квартира, в якій вона прописана, була придбана її батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , за іпотечним договором, під квартиру. Кредит брали в банку «Фінанси і кредит», в розмірі 67000 доларів США. До літа 2015 року ОСОБА_5 сплачував платежі по кредиту, однак в той період банк «розвалився», а батько не знав, куди саме необхідно сплачувати грошові кошти по кредиту. В березні 2019 року захворіла мати ОСОБА_4 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В травні 2019 року до помешкання ОСОБА_4 прийшли люди, які повідомили, що вони викупили у банку кредит її батька, і вони мають заплатити їм 25000 (двадцять п'ять тисяч) доларів США, і жодних претензій щодо квартири не буде. Батько на той момент сказав, що всі їхні вимоги хоче побачити в документальному вигляді. Ці люди повідомили, що за тиждень зможуть все надати, проте потім вони зникли і ми їх не бачили.

На початку серпня 2019 року ОСОБА_4 з батьком звернулися до адвоката, оскільки хотіли вирішити питання з квартирою, і адвокат повідомила, що квартира оформлена не на них, а її вже переоформили на підприємство ТОВ «ФК «Алькор Інвест». Вони намагалися якось вирішити це питання, але батько помер. Під час спілкування з адвокатом, коли вона озвучила вартість своїх послуг, ОСОБА_4 зрозуміла, що не зможе сплатити за його послуги. Вона намагалася знайти іншого адвоката, який увійшов би в її становище та знайшла. Коли адвокат знайомилася зі справою вона порадила ОСОБА_4 подати позовну заяву, де вказати порушення у процесі переоформлення квартири, щоб квартиру знову оформити на батька.

ОСОБА_4 це зробила, 25.09.2020 року вона подала позовну заяву з приводу визнання протиправною та скасування рішення про реєстрацію квартири на ТОВ «ФК «Алькор Інвест», відновлення положення, яке було до порушення права, а саме про те, щоб повернути квартиру. З того моменту йдуть суди з приводу того, що квартира належить батькові, а так як вона єдиний спадкоємець вона має вступити в спадок. Також, ТОВ «ФК «Алькор Інвест», у грудні 2019 року подали позовну заяву до Суворовського районного суду м. Одеси, з приводу того, щоб їм не створювали перешкод у користуванні житлом, де ОСОБА_4 є відповідачем. 23.10.2023 суддя Суворовського районного суду м. Одеси зупинив розгляд даного позову, до вирішення позову ОСОБА_4 до ТОВ «ФК «Алькор Інвест».

Так, 03.11.2023 року, коли ОСОБА_4 перебувала на робочому місці, приблизно о 10:00-11:00, її на мобільний телефон зателефонувала сусідка на ім'я ОСОБА_7 , яка повідомила, що якісь люди знаходяться біля дверей, які ведуть до квартири ОСОБА_4 та намагаються її відкрити. Десь через 3 хвилини вона була там. Біля квартири ОСОБА_4 побачила, що там перебувають 3 чоловіків, один із них змінював замки на тамбурних дверях, а 2 решти не давали її підійти до дверей і казали, що вона там ніхто. ОСОБА_4 вирішила відразу викликати поліцію, на що один із цих чоловіків повідомив, що він вже це зробив. Вона все одно зателефонувала до поліції, щоб повідомити про цю ситуацію. Коли співробітники поліції приїхали, ці люди почали показувати їм якісь документи. Як зрозуміла ОСОБА_4 , це були документи про право власності. Вони почали говорити про те, що квартира її не належить, і щоб вона відчинила двері. Надалі ОСОБА_4 все ж відчинила двері, оскільки співробітники поліції тиснули на неї, а саме казали: «Чому ви поводитеся, як дитина», «Квартира ж вам не належить», а також її повідомили про те, що вона зобов`язана відчинити двері у квартиру. При співробітниках поліції її передали ключі від дверей тамбуру, за умови, що вона передасть ключі від дверей до квартири, що ОСОБА_4 і зробила. Як тільки співробітники поліції поїхали, вони забрали ключі від тамбуру. ОСОБА_4 не повідомляла про це того ж дня, оскільки була в шоковому стані, і швидше за все забула про це. Відразу ж після цього, вони привели якихось 2 хлопців, і сказали її, що ці чоловіки там житимуть, бо їм нема де жити. Увечері ОСОБА_4 вийшла погуляти з собакою, і коли вона повернулася, чоловіки мені сказали, що у них теж є собака, породи стафф, і завтра вони хочуть привести його, щоб він теж там жив. Через це іона відповіла їм, що це її квартира, і чому тут має бути їхній собака, але він сказав, що в нього теж є собака, і собаці нема де жити, тому завтра вони привезуть його. Цілу ніч ОСОБА_4 дзвонила знайомим, щоб її допомогли в цій ситуації.

Наступного дня, 04.11.2023, приблизно об 11:00 годині, знову приїхав співробітник ТОВ «ФК «Алькор Інвест», на ім`я ОСОБА_8 , він покликав ОСОБА_4 до другої кімнати, щоб поговорити. Там він її сказав у грубій формі, з погрозами, що вона має поїхати до відділу поліції і написати заяву про те, що не має жодних претензій, інакше «геть нахуй із квартири». Після цього ОСОБА_4 злякалася, забігла до кімнати, де були її речі, забрала собаку, зарядний пристрій від телефону, пакет із документами на квартиру, паспорт, ідентифікаційний код, свідоцтво про шлюб, свідоцтво про смерть, паспорт моряка, це не всі документи, які там були, і вийшла з квартири. Перебуваючи на вулиці, вона знову зателефонувала на лінію НОМЕР_1 і повідомила, що у її квартирі невідомі люди. У телефонному режимі адвокат її повідомила, що вона має написати заяву на 162 статтю, проникнення у приватну власність. Поки ОСОБА_4 перебувала на вулиці і писала заяву про правопорушення, хтось поміняв замки на мою квартиру. Після того, як поліція поїхала, ОСОБА_8 почав знімати її на камеру і повідомив, що вона не можу користуватися цією квартирою, оскільки замки там змінено.

07.11.2023, приблизно о 13:18 ОСОБА_4 на телефон зателефонував ОСОБА_8 , який повідомив, що її речі, які знаходились у квартирі, знаходяться біля сміттєпроводу, між 2-м та 3-м поверхом, у парадній №4. ОСОБА_4 зателефонувала дільничному, щоб дізнатися, що її робити у такому разі. Він сказав, щоб вона забрала свої речі. О 13:31 ОСОБА_8 зі своїм колегою прийшов до ОСОБА_4 на роботу. У цей момент вона знаходилася у службовому приміщенні, і одна зі співробітниць підійшла і сказала, що ОСОБА_4 шукають двоє чоловіків. ОСОБА_4 злякалася, тому зателефонувала своїй захисниці ОСОБА_9 , дільничному, на лінію «102», а також викликала охорону магазину шляхом натискання на «тривожну кнопку», охорона фірми « ІНФОРМАЦІЯ_6 ». Після приїзду поліції, захисниця ОСОБА_4 ОСОБА_10 , намагалася пояснити співробітникам поліції, що є рішення суду про те, що справу про виселення ОСОБА_4 , зупинено, проте ОСОБА_8 сказав, що це не рішення суду, а якийсь папірець, після чого вони всі поїхали до відділу поліції, де ОСОБА_4 написала заяву за фактом переслідування. Співробітники ТОВ «ФК Алькор Інвест» також писали заяви. Поки ОСОБА_4 писала заяву, співробітники ТОВ «ФК «Алькор Інвест» неодноразово заходили до кабінету, постійно питали, скільки їм ще перебувати у відділенні та як довго чекати. Також ОСОБА_4 говорила про те, що є рішення суду про те, що справу щодо виселення зупинено. Коли ОСОБА_4 та ОСОБА_10 вийшли з відділу поліції, ОСОБА_4 побачила, що її особисті речі, а саме: валіза та сміттєві пакети з речами, одягом знаходяться біля відділу поліції. На сходовому майданчику були речі, які раніше були на балконі, якісь квіткові горщики та інше. Великі речі, а саме: диван, шафи вона ніде не бачила. Цього ж дня ОСОБА_4 поїхала до квартири, щоб забрати речі. Вона зв`язалася з головою ОСББ, щоб перенести кудись речі, оскільки ОСОБА_4 їх нема де зберігати, вона дозволила їх залишити у підвалі. Також, тоді вона побачила, що на дверях квартири встановлено охоронну сигналізацію, наклейку підприємства «Охорона-сервіс». Сусіди допомогли ОСОБА_4 перенести речі в підвал, де вони й досі перебувають.

Список речей, що залишилися у квартирі: стіл розкладний (гостьовий), коли купували ОСОБА_4 невідомо, оскільки батьки купували; шафа-купе (двостулкова), коли купували - ОСОБА_4 невідомо, тому що батьки купували; комод для взуття, коли купували ОСОБА_4 невідомо, оскільки батьки купували; диван євророзміру, коли купували ОСОБА_4 невідомо, оскільки батьки купували; 2 великі комоди під телевізор, коли купували ОСОБА_4 невідомо, бо батьки купували; Великий плазмовий телевізор марки LG, коли купували ОСОБА_4 невідомо, оскільки батьки купували; шафа для речей, коли купували ОСОБА_4 невідомо, оскільки батьки купували; шафа з полицями для книг та підставка велика для квітів, коли купували ОСОБА_4 невідомо, бо батьки купували; диван євророзміру, коли купували ОСОБА_4 невідомо, оскільки батьки купували; шафа-купе (двостулкова) з дзеркалом, коли купували - ОСОБА_4 невідомо, тому що батьки купували; письмовий стіл, коли купували ОСОБА_4 невідомо, оскільки батьки купували; кухонна навісна шафка, коли купували ОСОБА_4 невідомо, оскільки батьки купували; персональний комп`ютер, коли купували ОСОБА_4 невідомо, оскільки батьки купували; великий обідній стіл із 3 стільцями, коли купували ОСОБА_4 невідомо, оскільки батьки купували; холодильник Samsung, коли купували ОСОБА_4 невідомо, оскільки батьки купували; плита кухонна Горіння, коли купували - ОСОБА_4 невідомо, оскільки батьки купували; кухонний комод, коли купували ОСОБА_4 невідомо, оскільки батьки купували; навісну шафу, коли купували ОСОБА_4 невідомо, оскільки батьки купували; пральна машинка LG, коли купували ОСОБА_4 невідомо, оскільки батьки купували; бойлер на 100 літрів, коли купували ОСОБА_4 невідомо, оскільки батьки купували; роутер ТП-лінк, коли купували ОСОБА_4 невідомо, оскільки батьки купували; фен для волосся, коли купували - ОСОБА_4 невідомо, оскільки батьки купували; праска, коли купували ОСОБА_4 невідомо, оскільки батьки купували; Епілятор, коли купували - ОСОБА_4 не пам`ятає; також велика кількість декоративної косметики, засоби особистої гігієни та по догляду за собою, фотографії моїх батьків і мене, документи про хвороби батьків, довідки та виписки з лікарні, робочі документи батька, а також там були квитанції про оплату за кредитом.

Всі речі купувалися батьком, при купівлі квартири, отже, приблизно вони були куплені в період з 2007 по 2008 роки.

Наразі суди досі тривають, остаточного рішення у справах досі не прийнято. Апеляційна скарга, яку подала ОСОБА_4 , була задоволена і справу знову повернули на розгляд до першої інстанції. Під час судових засідань вона неодноразово заявляла клопотання про те, щоб витребувати документи, на підставі яких було переоформлено квартиру. Реєстратор ОСОБА_11 повідомила, що всі документи вона направила до юридичного департаменту Одеської міської влади. ОСОБА_4 отримали документи в юридичному департаменті Одеської міської влади, проте там їй повідомили, що документи у паперовому вигляді вони не отримували, а мабуть вони так і знаходяться у реєстратора, і тому їм видали документи, які знаходилися в електронному вигляді.

Також було відібрано пояснення від гр. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який є юристом ФК «Алькор Інвест». В ході надання пояснень ОСОБА_12 повідомив, що в 2019 році ФК «Алькор Інвест» придбала у банка «Фінанси та кредит» майно, а саме: кв. АДРЕСА_2 , іпотечний борг по даній квартирі. Викупили на підставі того, що платежі за дану квартиру ніхто не сплачував. Після того, як вони викупили борг вступили у право власності на майно. Також ОСОБА_12 повідомив, що ФК « ОСОБА_13 » намагалися дійти домовленостей з ОСОБА_4 , щодо квартири, а саме: вступити її в право іпотеки та продовжити сплачувати платежі по договору, однак станом на 03.11.2023 ОСОБА_4 відповіді не надала. У спадщину ОСОБА_4 не вступила, оскільки втратила строк подачі відповідної заяви. Через це вона подала позов до суду, про поновлення строку вступу до спадщини, однак на судові засідання не приходить, у зв`язку з чим, станом на 03.11.2023 рішення по справі не прийнято. Щодо квартиранта, 01.11.2023 ФК «Алькор Інвест» уклала договір з ОСОБА_14 про надання квартири (частини квартири), у безоплатне користування, для того, щоб хтось сплачував платежі за комунальні послуги, оскільки на той час по квартирі мається заборгованість сплати комунальних послуг, в розмірі приблизно 46000 гривень. Також мається рішення суду про те, що гр. ОСОБА_4 виселена з даної квартири та відповідно до відомостей з ЦНАПу, на теперішній час в квартирі немає прописаних громадян. 03.11.2023, приблизно о 17:10 гр. ОСОБА_4 сама, добровільно, в присутності працівників патрульної поліції, передала другий екземпляр ключів від квартири ОСОБА_12 , які він в свою чергу, передав квартиранту.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 175545137, з 24.07.2019 року, квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест».

Розглянувши клопотання, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.

Правові підстави для арешту майна в контексті положень закону, якими керувався слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно ч.1 ст.318 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи вищевикладене, вивчивши клопотання з додатками до нього, в сукупності встановлених слідчим суддею фактичних обставин свідчить про наявність цивільно-правових відносин, які регулюються нормами цивільного права. В наданих суду матеріалах справи відсутні докази існування обґрунтованої підозри щодо вчинення особою кримінального правопорушення, що виключає можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на які розповсюджується дія цивільного судочинства, що і обумовлює висновок суду щодо неможливості задоволення клопотання

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132, 170-173, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000505 від 21.11.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1