Справа № 206/3474/24
Провадження № 1-кп/206/228/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2024 м.Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання захисника обвинуваченого про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000447 від 16.06.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15, ч.4 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Самарського районного суду міста Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000447 від 16.06.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 186 КК України. У

Ухвалою суду від 08.07.2024 у зазначеному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_4 , адвокатом ОСОБА_5 , заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, мотивуючи тим, що ухвалою слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2024 року застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 18 червня 2024 року до 17 серпня 2024 року включно. Вважає, що до ОСОБА_4 може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, у вигляді домашнього арешту. Так, обвинувачений ОСОБА_4 являвся волонтером громадської спілки «МІЖНАРОДНА АНТИНАРКОТИЧНА АСОЦІАЦІЯ», за період праці характеризувався з усіх боків позитивно, з відповідальністю ставився до виконання програми реабілітації, доброзичливий та комунікабельний, завжди привітний та відкликався на прохання про допомогу, мав повагу в колективі, з відповідальністю ставився до волонтерської діяльності, безкорисливо допомагав людям, що опинились у складних життєвих обставинах. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, займався суспільно корисною працею, є студентом денної форми здобуття вищої освіти Інституту журналістики і масової комунікації Класичного приватного університету м. Запоріжжя, повністю визнає вину у вчиненому та щиро розкаюється, активно сприяв розкриттю злочину, одружений, має постійне місце проживання, має на утриманні непрацездатних батьків-пенсіонерів, постійно перебував на обліку в медичній установі внаслідок хвороби - наркозалежності та проходив лікування, вчинений ним злочин не призвів до тяжких наслідків та шкоди не заподіяв, що суттєво знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Згідно медичних документів та листку призначень ОСОБА_4 потребує належної кваліфікованої медичної допомоги у зв`язку із хворобою - наркозалежність. Таким чином, подальше перебування у слідчому ізоляторі без належної кваліфікованої медичної допомоги, надати яку в умовах утримання не можливо, хвороба обвинуваченого може прогресувати, що в свою чергу може привести навіть до смерті.

Слід відмітити, що обвинувачений ОСОБА_4 ніколи не ухилявся від органів досудового розслідування та суду.

Разом з тим, всі слідчі дії по справі проведені, а тому впливати на хід розслідування та покази потерпілого і свідків ОСОБА_4 не має можливості.

Звертаю увагу суду, що в обвинувальному акті безпідставно зазначено обставину, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , як вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів. Так, в абз. 2 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснено, що обставини, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5, 8, 11, 13 ч. 1 ст. 67 КК, суд залежно від конкретних обставин справи (зокрема, за відсутності зв`язку якоїсь із названих у цих пунктах обставин зі злочином) вправі не визнати обтяжуючими, навівши у вироку відповідні мотиви. Згідно листку призначень препаратів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів хворим, які отримують лікування в стаціонарних або амбулаторних умовах, і виконання цих призначень (номер медичної карти стаціонарного/амбулаторного хворого 3501) ОСОБА_4 в день вчинення кримінального правопорушення, тобто 16 червня 2024 року о 09.00 годині, прийняв для лікування наркотичний засіб «Tab. Methadoni 0,025» в дозі 100 мг. Таким чином, стан наркотичного сп`яніння, у якому перебував ОСОБА_4 16 червня 2024 року, характеризував лише його певний психофізичний (фізіологічний) стан після прийому з ціллю лікування наркотичного засобу, який не був безпосередньою причиною настання суспільно небезпечних наслідків, а отже причинного зв`язку з наслідками, що настали, воно не мало.

Прошу суд звернути особливу увагу на той факт, що основними підставами для обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на погляд слідчого, який звернувся з відповідним клопотанням до суду, - являчись припущення слідчого про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії ТЯЖКИХ злочинів, тому усвідомлюючи про покарання, яке йому загрожує, знаходячись на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою обрання судом відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стало те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, та на цей час існують ризики того, що він може переховуватися від суду та органів досудового слідства, а також те, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Однак, на теперішній час вказані ризики являються недоцільними, утримання під вартою завжди пов`язано з обмеженням волі людини, ця міра запобіжного заходу повинна мати вказані у законі підстави та виконуватись з дотриманням визначеного процесуального порядку.

У ч. 5 ст. 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Тому для вирішення питання про зміну запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченому суд повинен враховувати висновки, викладені в п. 47 рішення ЄСПЛ від 20 січня 2011 року у справі «Болдирєв проти України», про те, що згідно з пунктом З статті 5 Конвенції зі спливом певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для позбавлення волі, і судові органи мають навести інші підстави для подальшого тримання такої особи під вартою. На таку ж позицію ЄСПЛ вказував і в рішеннях у справах «Яблонський проти Польщі» та ОСОБА_6 проти Франції».

На сьогодні не заявлено про нові ризики, які дають підстави для подальшого тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, а також не надано доказів на підтвердження можливості обвинуваченого переховуватись від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Обвинувачений ОСОБА_4 має потребу у кваліфікованому лікуванні, яке в умовах утримання під вартою не можливо.

З урахуванням наведених вище обставин та норм права, в тому числі рішень ЄСПЛ по вказаному питанню, вважаю за необхідне змінити раніше обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який, а саме на домашній арешт.

На підставі викладеного просить запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою змінити на домашній арешт, поклавши на нього обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 21.00 годин до 06.00 годин.

Зазначивши, що підозрюваний вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає в повному обсязі, щиро розкаюється у скоєному, він допитаний та допитані всі свідки, за місцем мешкання підозрюваний характеризується позитивно, проживає разом із родиною,

працює, тому просить заявлене клопотання задовольнити.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання та думку захисника, зазначивши, що дійсно, він щиро розкаюється у скоєному, дуже шкодує про заподіяне, вину свою у скоєному злочині визнає, просить змінити йому міру запобіжного заходу на домашній арешт за місцем проживання матері.

У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення заявленого клопотання, мотивуючи тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України та які були враховані слідчим суддею при обранні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не змінилися.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, надані в обгрунтування заявленого клопотання, вважаю клопотання обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Згідно зі ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Запобіжні заходи застосовуються за наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатися переховуватися від органів досудового розслідування і суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа.

Оцінюючи в сукупності всі обставини, судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2024 року застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 18 червня 2024 року до 17 серпня 2024 року включно. ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за ч.2 ст.15, ч.4 ст.186 КК України, грабіж, вчинений в умовах воєнного або надзвичайного стану, що карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років, але відповідно до наданих письмових матеріалів у кримінальному провадженні, вчинений ним злочин не призвів до тяжких наслідків та шкоди не заподіяв, що суттєво знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину. Щодо віку та стану здоров`я обвинуваченого слід зазначити, що останній постійно перебував на обліку в медичній установі внаслідок хвороби - наркозалежності та проходив лікування, є волонтером громадської спілки «Міжнародна Антинаркотична Асоціація». Щодо міцність соціальних зв`язків, слід зазначити, що обвинувачений одружений, має постійне місце проживання, має на утриманні непрацездатних батьків-пенсіонерів, за адресою проживання яких просить обрати йому міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Відповідно до наданих документів мати обвинуваченого, ОСОБА_7 є власницею житла за зазначеною адресою у АДРЕСА_2 . Також підтверджується письмовими доказами, що обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, займався суспільно корисною працею, є студентом денної форми здобуття вищої освіти Інституту журналістики і масової комунікації Класичного приватного університету м. Запоріжжя. Щодо наявності судимостей у обвинуваченого, слід зазначити, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності, розмір майнової шкоди, яку міг заподіяти обвинувачений складає 487,80 грн., за заявою законного представника неповнолітнього потерпілого, претензії матеріального та морального характеру відсутні, цивільний позов не заявлений, ОСОБА_4 визнає свою вину та щиро розкаюється у скоєному.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З огляду на зазначене, приймаючи до уваги, що прокурором не доведено, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, запобіжний захід

у вигляді домашнього арешту відповідає характеру та тяжкості злочину,

який інкримінується ОСОБА_4 , а також відповідає даним про особу обвинуваченого, необхідно обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 181 КПК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, тобто передбачений обов`язок підозрюваного знаходитись у своєму житлі у нічний час доби, а саме з 21 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування.

Крім того, суд вважає за належне покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 29 Конституції, ст.ст. 177, 178, 181-183, 194, 199, 314-315, 331,372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000447 від 16.06.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15, ч.4 ст.186 КК України задовольнити.

Застосувати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю, за місцем його фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_2 із забороною покидати місце проживання з 21.00 години до 06.00 години на строк два місяці з моменту оголошення ухвали, до 17.09.2024 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

-не відлучатись із місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 з 21.00 години до 06.00 години без дозволу прокурора або суду;

-з`являтися за викликом прокурора чи суду.

Обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 негайно звільнити з-під варти в залі суду.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю передати для виконання ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області негайно поставити на облік обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та повідомити про це суд.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Порушення умов домашнього арешту має наслідком можливість застосування більш суворої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим. Продовження цього строку можливе у порядку, переліченому ст. 199 КПК України.

Вручити копію ухвали прокурору, начальнику ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4» в Дніпропетровській області, обвинуваченому, захиснику негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала судді підлягає негайному виконанню після її оголошення, оскарження ухвали не зупиняє її дію.

Ухвала підлягає оскарженню в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, для особи яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1