ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 642/4503/20 Номер провадження 11-кп/814/662/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника обвинуваченогоОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 червня 2020 року за №0001224, за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_9 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харків від 09 червня 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 і на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України закрито кримінальне провадження за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Шкарівка Старокостянтинівського р-ну Хмельницької обл., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат.

Постановлене рішення місцевий суд мотивував тим, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 направлений стороною обвинувачення та надійшов до суду після завершення двохмісячного строку досудового розслідування, визначеного в ст.219 КПК України.

У цьому кримінальному провадженні судами вищих інстанцій також були постановлені такі судові рішення.

28 липня 2022 року Полтавським апеляційним судом залишено без задоволення апеляційну скаргу прокурора, а ухвалу Жовтневого районного суду м. Харків від 09 червня 2021 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

13 квітня 2023 року Верховним Судом задоволено касаційну скаргу прокурора, скасовано ухвалу Полтавського апеляційного суду від 28 липня 2022 року та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції з підстав того, що апеляційний суд належним чином не перевірив усі доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Харків від 09 червня 2021 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги мотивує тим, що місцевий суд дійшов помилкового висновку про початок строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування з моменту фактичного надання слідчим чи прокурором доступу до матеріалів досудового розслідування, а не з моменту повідомлення про завершення досудового розслідування, та не врахував те, що: 08 липня 2020 року ОСОБА_8 і його захиснику були направлені повідомлення про завершення досудового розслідування засобами поштового зв`язку та в мобільному додатку «Вайбер» на їх абонентські номери мобільних телефонів; із 08 липня 2020 року до 31 серпня 2020 року тривав строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, який відповідно до ч.5 ст.219 КПК України, не включається в строк досудового розслідування, а тому обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 був складений і затверджений у межах строку, передбаченого ст.219 КПК України; факт дотримання стороною обвинувачення строку досудового розслідування вже розглядався та був установлений в ухвалі Харківського апеляційного суду від 06 травня 2021 року.

У запереченнях захисник ОСОБА_7 , зазначаючи про безпідставність доводів апеляційної скарги прокурора, просить залишити її без задоволення, а ухвалу місцевого суду без зміни.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримку апеляційної скарги, заперечення обвинуваченого та його захисника проти задоволення апеляційної скарги, вивчила й дослідила матеріали кримінального провадження, долучені прокурором під час провадження в суді апеляційної інстанції матеріали, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з п.10 ч.1 ст.284 КПК України в разі закінчення строку досудового розслідування, визначеного ст.219 КПК України, після повідомлення особі про підозру, крім випадку повідомлення про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, кримінальне провадження закривається.

За змістом ч.1 ст.219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Так, ст.283 КПК України встановлено форми закінчення досудового розслідування, однією з яких є звернення до суду з обвинувальним актом.

Таким чином, початок та кінець досудового розслідування законодавець пов`язує із вчиненням чітко визначеної процесуальної дії: початок - із моментом внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а закінчення - зокрема, з направленням до суду обвинувального акта.

Пунктом 4 ч.3 ст.219 КПК України унормовано, що досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Згідно з ч.5 ст.219 КПК України (в редакції на момент проведення досудового розслідування та направлення обвинувального акта до суду) строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст.290 КПК України, не включається в строки, визначені в ст.219 КПК України.

Із наведених вище положень процесуального закону слідує, що законодавець врахував частину наявної проблематики з приводу застосування ч.5 ст.219 КПК України, при цьому, конкретизував те, що день прийняття відповідної постанови та день повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, щодо якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування включаються в строк досудового розслідування.

Направлення цього повідомлення входить у перелік тих процесуально-організаційних заходів, які в сукупності покликані планово забезпечити подальший доступ до матеріалів провадження. Разом з тим, направлення або вручення повідомлення про закінчення досудового розслідування із вказівкою дати, часу та місця ознайомлення, не слід розцінювати (тлумачити) як фактичне (реальне) забезпечення доступу до матеріалів досудового розслідування.

Забезпечення безпосереднього доступу до матеріалів досудового розслідування має бути максимально наближене до дня повідомлення про завершення досудового розслідування. Це також випливає зі змісту завдань кримінального провадження в частині забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений (ст.2 КПК України).

Між тим, проміжок у часі між повідомленням про завершення досудового розслідування та наданням фактичного доступу до матеріалів досудового розслідування не свідчить про те, що строк досудового розслідування має рахуватися аж до моменту реального забезпечення доступу до матеріалів розслідування, оскільки існують ситуації, коли уповноважені суб`єкти об`єктивно не можуть негайно надати фактичний доступ до вказаних матеріалів. До того ж, приписи КПК України не містять вимоги «невідкладності» щодо забезпечення доступу до матеріалів розслідування після здійснення повідомлення про завершення досудового розслідування.

Отже, день повідомлення про завершення досудового розслідування та день фактичного надання доступу до матеріалів досудового розслідування можуть не співпадати. День направлення або безпосереднього вручення повідомлення про завершення досудового розслідування, в якому зазначається дата, час та місце ознайомлення із матеріалами досудового розслідування, має рахуватися в строк досудового розслідування.

Таке повідомлення є офіційним підтвердженням стороною обвинувачення завершення досудового розслідування, що унеможливлює здійснення будь-якої процесуальної діяльності щодо розслідування обставин вчиненого кримінального правопорушення. В іншому випадку кримінальна процесуальна діяльність органів досудового розслідування має визнаватися незаконною, а отримані докази - недопустимими.

Зазначений вище підхід щодо застосування норми права (ч.5 ст.219 КПК України) відповідає правовому висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24 жовтня 2022 року у справі №216/4805/20, відповідно до якого не включається в строк досудового розслідування, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст.290 КПК України, який обраховується з наступного дня після направлення або безпосереднього вручення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, щодо якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування із зазначенням дати, часу та місця ознайомлення із матеріалами розслідування, до моменту закінчення ознайомлення вказаних осіб з матеріалами досудового розслідування. День направлення або безпосереднього вручення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, має рахуватися у строк досудового розслідування.

За таких обставин, мотиви місцевого суду в частині того, що строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування починається саме з моменту фактичного надання прокурором чи слідчим доступу до матеріалів досудового розслідування, а не з моменту повідомлення про завершення досудового розслідування, колегія суддів уважає неспроможними.

Разом з тим, незважаючи на викладене вище, висновок суду першої інстанції про необхідність закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_8 на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, як наслідок, є правильним, а доводи прокурора про протилежне позбавлені підстав.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 15 травня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0001055, за ознаками вчинення посадовими особами ПП «Альфа Буд-С» кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України (т.2 а.п.10).

19 травня 2020 року в названому вище кримінальному провадженні ОСОБА_8 (директору ПП «Альфа Буд-С» і ПП «ВЕНЕРА +») повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України (т.2 а.п.11-14).

26 травня 2020 року ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України (т.1 а.п.37, 169).

04 червня 2020 року прокурором об`єднано матеріали кримінальних проваджень №№0000276, 0001055 та з цього об`єднаного кримінального провадження виділено матеріали кримінального провадження під №0001224 від 04 червня 2020 року (т.1 а.п.42).

Строк досудового розслідування в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 не продовжувавався.

Отже, з 19 травня 2020 року почав обчислюватись двомісячний строк, передбачений п.4 ч.3 ст.219 КПК України, протягом якого повинно було закінчитись досудове розслідування, тобто до 19 липня 2020 року.

Наведені вище дати та обставини здійснення процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень констатовано й стороною обвинувачення в її процесуальних документах та нею вони, в тому числі в апеляційній скарзі, не оспорюються.

Разом з цим, Касаційний кримінальний суд Верховного Суду в своїх рішеннях (зокрема, постановах від 25 липня 2024 року у справі №523/6387/22, 28 вересня 2021 року у справі №758/12538/20) неодноразово наголошував, що факт завершення досудового розслідування має бути належно підтверджений, як і факт повідомлення цієї інформації стороні захисту.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.

Обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках - на потерпілого. А обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає (ст.92 КПК України).

У силу ч.ч.1, 2 ст.290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.

Частиною 1 ст.111 КПК України передбачено, що повідомленням в кримінальному провадженні є процесуальна дія, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених КПК України, в порядку, визначеному в главі 11 КПК України (виклик слідчим, прокурором, судовий виклик і привід), за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи (ч.3 ст.111 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст.135 глави 11 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч.2 ст.135 КПК України).

За змістом ч.1 ст.136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

При цьому, ч.7 ст.135, ст.297-5 КПК України (в редакції на момент проведення досудового розслідування та направлення обвинувального акта до суду) регламентовано, що виключенням із наведених вище правил є лише направлення повістки про виклик особі, яка проживає за кордоном, направлення та публікація повістки про виклик особі, щодо здійснюється спеціальне досудове розслідування.

Згідно з п.19 ч.1 ст.3 КПК України до сторони захисту належать, як підозрюваний, так і його захисник.

Положеннями ч.4 ст.46 КПК України передбачено, що захисник користується процесуальними правами підозрюваного, обвинуваченого, захист якого він здійснює, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо підозрюваним, обвинуваченим і не може бути доручена захиснику, з моменту надання документів, передбачених ст.50 КПК України, слідчому, прокурору, слідчому судді, суду.

Повідомлення про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження для ознайомлення у порядку ст.290 КПК України є процесуальною дією, яка має індивідуальний характер, тобто стосується конкретного учасника кримінального провадження і не повинно делегуватися захиснику. Надання доступу до матеріалів кримінального провадження має здійснюватися всім учасникам кримінального провадження зі сторони захисту.

Таке право може не здійснюватися виключно за їх власним волевиявленням (наприклад, у разі відмови від такого ознайомлення). Процесуальний закон містить застереження лише щодо обмеження строку для ознайомлення з матеріалами, до яких надано доступ у порядку ст.290 КПК України, й таке обмеження допускається на підставі ухвали слідчого судді, якою встановлюється певний строк, а не заборона на ознайомлення.

Аналогічний висновок викладено в постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 09 липня 2024 року у справі №147/197/22, 15 травня 2024 року у справі №730/973/20, 21 лютого 2024 року у справі №359/7681/20, 27 грудня 2022 року у справі №607/21493/20.

Як установлено з матеріалів справи, до 09 липня 2020 року стороною обвинувачення було повідомлено захисника ОСОБА_7 про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, факт чого 09 липня 2020 року підтвердив захисник у направленій ним слідчому заяві від 10 липня 2020 року, а тому апеляційний суд погоджується з тим, що стороною обвинувачення було своєчасно виконано вимоги ч.1 ст.290 КПК України щодо захисника (т.2 а.п.200-201).

Водночас прокурор також посилається на повідомлення 08 липня 2020 року ОСОБА_8 про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів досудового розслідування для ознайомлення шляхом надсилання йому відповідних повідомлень засобами поштового зв`язку, в мобільному додатку «Вайбер», і вважає, що з цієї дати для сторони захисту розпочався період ознайомлення із матеріалами досудового розслідування відповідно до ст.290 КПК України, який не включається в строк досудового розслідування.

Проте матеріали кримінального провадження не містять і стороною обвинувачення в ході апеляційного розгляду не надано даних, які би підтверджували доводи прокурора про належне повідомлення ОСОБА_8 щодо завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів провадження в порядку ст.290 КПК України в межах строку досудового розслідування (своєчасне направлення обвинуваченому названого повідомлення в передбачений законом спосіб), в тому числі засобами поштового чи іншого зв`язку, або безпосередньо.

Долучена ж прокурором копія листування з мобільного телефона в додатку «Вайбер» із контактом (особою), підписаним у цьому додатку - «Пастух», не є належним підтвердженням виконання стороною обвинувачення обов`язку надіслання підозрюваному повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, оскільки вказана копія не містить відомостей щодо: 1) особи, якій адресовано фотознімок повідомлення, а саме її абонентського номера мобільного телефона чи електронної адреси, ініціалів; 2) дати направлення фотознімка з повідомленням; 3) належності мобільного телефону, з якого здійснено листування. Відсутність же названої вище інформації позблавляє суд можливості достовірно встановити особу, якій було направлено в додатку "Вайбер" фотознімок повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Копії складених слідчим повідомлень про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, адресованих ОСОБА_8 , рапортів, доручення прокурора слідчому про виконання вимог ч.1 ст.290 КПК України, повідомлень у відповідь на заяви захисника від 10, 20 липня 2020 року також безперечно не свідчать про належне повідомлення підозрюваного щодо завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, оскільки вони не містять підтвердження факту направлення ОСОБА_8 повідомлень про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування засобами зв`язку чи їх отримання підозрюваним поштою або безпосередньо від слідчого.

Між тим, сторона захисту категорично заперечувала на всіх стадіях кримінального провадження факт повідомлення стороною обвинувачення ОСОБА_8 щодо завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування в межах строку, передбаченого ст.219 КПК України. У заяві ж від 10 липня 2020 року захисник ОСОБА_7 підтвердив отримання лише ним повідомлення про завершення досудового розслідування, надання доступу до матеріалів досудового розслідування та жодних тверджень щодо отримання такого повідомлення ОСОБА_8 не висловлював. Належні дані, які би спростовували вказану вище позицію сторони захисту в матеріалах кримінального провадження відсутні й прокурором у ході апеляційного розгляду не надані.

Відповідно до змісту копій корінців повісток про виклик, долучених прокурором у суді апеляційної інстанції, вперше сторона обвинувачення шляхом безпосереднього вручення повісток про виклик повідомила ОСОБА_8 про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування для ознайомлення 20 липня 2020 року та відповідно з цієї дати стороні захисту було надано доступ до матеріалів досудового розслідування шляхом повідомлення підозрюваного та його захисника в порядку ч.1 ст.290 КПК України.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 складено слідчим і затверджено прокурором 01 вересня 2020 року, після чого 03 вересня 2020 року направлено стороною обвинувачення до місцевого суду, що підтверджується вхідним штампом цього суду (т.1 а.п.1).

Отже, інкриміновані ОСОБА_8 кримінальні правопорушення не належать до категорії тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, повідомлення сторони захисту про завершення досудового розслідування і надання доступу до матеріалів досудового розслідування (20 липня 2020 року), а також наступні складання, затвердження та направлення обвинувального акта до суду здійснено поза межами строку досудового розслідування, який сплинув 19 липня 2020 року, через це висновок першої судової інстанції про необхідність застосування положень п.10 ч.1 ст.284 КПК України та закриття кримінального провадження з наведеної підстави є правильним.

Також колегія суддів ураховує те, що наявність ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харків про встановлення стороні захисту строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження до 31 серпня 2020 року (т.1 а.п.109-110) відповідно до вимог кримінального процесуального закону не свідчить про продовження строку досудового розслідування в кримінальному провадженні, який після його закінчення поновленню не підлягає, та не впливає на існування підстави для закриття кримінального провадження, передбаченої п.10 ч.1 ст.284 КПК України, що відповідає правовому висновку, що міститься в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у від 24 жовтня 2022 року у справі №216/4805/20.

Ураховуючи викладене вище, не спростовують правильність оскаржуваної ухвали й посилання апелянта на твердження, наведені в ухвалі Харківського апеляційного суду від 06 травня 2021 року щодо строку досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні (т.1 а.п.189-194). Водночас у ході її постановлення: предметом перевірки було судове рішення місцевого суду про повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків, а не ухвала суду першої інстанції щодо закриття кримінального провадженння на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України; відповідно не досліджувались і не аналізувались усі наявні в справі докази щодо обчислення строку досудового розслідування; жодне рішення про застосування положень п.10 ч.1 ст.284 КПК України не приймалось.

Тих істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити місцевому суду постановити законне, обґрунтоване та по суті правильне судове рішення, а також були би визначеними законом підставами для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Жовтневого районного суду м. Харків від 09 червня 2021 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4