ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2067/24 Справа № 186/1285/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

скаржника ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 , поданої в її інтересах представником - адвокатом ОСОБА_8 , на постанову дізнавача СД ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000082 від 24 серпня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі, адвокат ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постанову дізнавача про закриття кримінального провадження № 0000082 від 24 серпня 2024 року.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає, що з матеріалів справи вбачається наявність є склад злочину, передбаченого ст. 356 КК України.

Вказує, що безпідставними є доводи слідчого судді про те, що ОСОБА_9 надав приміщення, співвласником яких він є, у безстрокове та безоплатне користування ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , за умови утримання цих приміщень у належному стані, уклав договір позички, оскільки в постанові дізнавача про закриття кримінального провадження такого факту встановлено не було, в матеріалах справи ці відомості відсутні.

Також зазначає, що хоча майно і було придбано у шлюбі, проте воно ще не поділено, наразі в в суді за даним фактом розглядається цивільна справа, рішення в якій ще не прийнято. ОСОБА_7 не давала згоду на вчинення правочинів з даним майном. Договір позички на користування нерухомим майном не може бути укладений усно.

Також вказує, що постанова дізавача ґрунтується на припущеннях щодо можливого переходу власності від ОСОБА_7 до ОСОБА_9 на підставі рішення суду.

Посилається на те, що ОСОБА_7 де- ОСОБА_12 є одноосібним власником будівель та земельної ділянки.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2024 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 , поданої в її інтересах представником - адвокатом ОСОБА_8 , на постанову дізнавача СД ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000082 від 24 серпня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, в діях ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відсутній.

Зазначає, що при винесенні оскаржуваної постанови дізнавачем всебічно, повно і неупереджено досліджено обставини кримінального провадження, надано належну правову оцінку обставинам повідомленим заявником, та прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення, яке ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.

Вказує, що постанова дізнавача СД ВП №3 Синельниківського РУП ГУН в Дніпропетровській області від 08 лютого 2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань №0000119 від 13 грудня 2023 року, є законною та обґрунтованою

Заслухавши суддю-доповідача; заявницю та адвоката, що представляв її інтереси, які апеляційну скаргу підтримали; прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував; дослідивши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та співставивши їх з наданими матеріалами, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно з положенням п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що ухвала слідчого Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2024 року відповідає вказаним вимогам закону.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).

У відповідності до ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами ч. 4 ч. 6 ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Копія постанови про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

З матеріалів скарги та досліджених колегією суддів матеріалів кримінального провадження вбачається, що 24 серпня 2024 року, на підставі ухвали слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2024 року №186/1285/24 (провадження №1-кс/0186/178/24) ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, відповідно до заяви ОСОБА_7 про вчинення ОСОБА_9 та іншими невідомими особами кримінального правопорушення.

Постановою дізнавача СД ВП № 3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 11 жовтня 2024 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000082 від 24 серпня 2024 року, закрите у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

З постанови про закриття кримінального провадження від 11 жовтня 2024 року колегією суддів встановлено, що під час досудового розслідування дізнавачем було проведено ряд слідчий дій, встановлено, що в Петриківському районному суді Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовами ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , предметом якої є поділ їх спільного майна як подружжя, а саме: будівлі 1, 2, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , рішення в якій ще не прийнято.

Таким чином, дізнавачем було встановлено наявність цивільно-правового спору між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 з приводу поділу спільної сумісної власності, який наразі вирішується судом.

Враховуючи наведене, дізнавач дійшов висновку про відсутність складу кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України, що є підставою для закриття провадження.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_7 , поданої в її інтересах представником - адвокатом ОСОБА_8 , слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що при винесенні оскаржуваної постанови дізнавачем всебічно, повно і неупереджено досліджено обставини кримінального провадження, надано належну правову оцінку обставинам повідомленим заявником, та прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення, яке ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах

На переконання колегії суддів, ухвала слідчого судді відповідає зазначеним вимогам кримінального процесуального закону, оскільки органом досудового розслідування здійснено ряд слідчих дій, необхідних та достатніх для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Так, з матеріалів досудового розслідування кримінального провадження вбачається, що дізнавачем витребувана копія позовної заяви ОСОБА_7 , в якій позивач зазначає, що в період перебування з відповідачем ОСОБА_9 в офіційному шлюбі ними, крім іншого, було придбано нерухоме майно будівлі № 1, 2, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , і стверджує, що це майно є спільною сумісною власністю подружжя, що також визнає і відповідач ОСОБА_9 .

ОСОБА_7 у позові просить суд визнати вищевказане нерухоме майно спільною сумісною власністю подружжя та поділити спільне майно подружжя, шляхом визнання ОСОБА_9 власником 100% часток вищевказаного нерухомого майна та стягнення з нього на її користь грошової компенсації його вартості.

Допитано свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що вищевказане нерухоме майно та земельна ділянка, на якій воно розташоване, придбане у шлюбі з ОСОБА_7 , тому належить також і йому на праві спільної сумісної власності. На початку 2023 року до нього звернулися ОСОБА_11 та ОСОБА_10 з проханням надати їм в оренду вищевказані приміщення, на що він погодився, і вони домовилися про те, що останні візьмуть в безоплатне користування будівлі, зроблять в них ремонти, будуть підтримувати в належному стані, виконувати поточні ремонтні роботи, опалювати їх в зимовий період та підтримувати їх технічний стан, щоб ці будівлі більше не перебували в занедбаному стані. Таке рішення він прийняв у зв`язку з тим, що споруди почали рушитися, розвалюватися.

Згідно копії рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2007 року у справі № 2-1176/2007, суд задовільнив позов ОСОБА_7 до КСП «Зоря» та третьої особи ОСОБА_13 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на нерухоме майно, визнав дійним договір купівлі-продажу приміщень кладової та підвалу овочезберігальника, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_7 та уповноваженим по майнових паях ОСОБА_13 , та визнав за ОСОБА_7 право власності на зазначені приміщення.

У вказаному рішенні зазначено, що позивач у судовому засіданні пояснила, що вказані приміщення та споруди орендував її чоловік ОСОБА_9 протягом декількох останніх років, після чого вона домовилась з уповноваженим по майнових паях ОСОБА_13 по всіх істотних умовах договору купівлі-продажу зазначених приміщень.

Зважаючи на встановлені вище обставини, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що враховуючи позиції ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у цивільній справі № 188/306/22, та норми Сімейного кодексу України, будівлі № 1, 2, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , належать на праві спільної сумісної власності ОСОБА_7 і ОСОБА_9 і спір про це право на даний час між ними відсутній. Шлюб між ОСОБА_7 і ОСОБА_9 розірвано 04 березня 2020 року, а дії ОСОБА_9 щодо передачі в оренду спільного майна іншим особам вчинені на початку 2023 року (згідно протоколу допиту ОСОБА_9 від 08 жовтня 2024 року), при визначенні повноважень співвласників на володіння, користування та розпорядження спільним майном необхідно керуватися відповідними нормами Цивільного кодексу України.

Колегія суддів вважає, що органом досудового розслідування здійснено досудове розслідування в повному обсязі, проведено ряд слідчих дій, в результаті яких не підтверджено обставин, вказаних в заяві ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення, та правильно встановлено, що наразі викладені в заяві про злочин, фактичні данні свідчать про наявність цивільно-правових відносин між зацікавленими особами, а дії ОСОБА_9 щодо майна, співвласником якого він є, не можуть бути кваліфіковані як самоправство.

Крім того, в розумінні ч. 1 ст. 356 КК України необхідним елементом об`єктивної сторони цього кримінального правопорушення є завдання значної шкоди інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника. Однак, така шкода не підтверджена жодними доказами.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони не спростовують правильності висновків слідчого судді про необхідність залишення без задоволення скарги ОСОБА_7 , поданої в її інтересах представником - адвокатом ОСОБА_8 ,

Відтак, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, слідчим суддею не допущено порушень норм кримінального процесуального закону, тому відсутні підстави для скасування ухвали слідчого судді за доводами апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 , поданої в її інтересах представником - адвокатом ОСОБА_8 , на постанову дізнавача СД ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000082 від 24 серпня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4