СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/9568/23
пр. № 1-кп/759/507/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року місто Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.05.2023 за №0001019, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світловодськ Кіровоградської області, громадянина України, який здобув вищу освіту, неодружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 17.03.2023 вироком Октябрського районного суду м. Полтави за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурори - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачений - ОСОБА_5 , захисник - ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 12.05.2023 у невстановлені досудовим розслідуванням час та спосіб, домовився з невстановленою особою про придбання особливо небезпечної психотропної речовини -4- ММС (4-метилметкатинону), для особистого вживання, здійснивши оплату шляхом переказу коштів в сумі 470 грн. на вказаний йому банківський рахунок.

Діючи за вказівкою зазначеної невстановленої особи, ОСОБА_5 , того ж дня, прибув до лісопаркової зони по вул. Робітнича в м. Києві, де з указаного йому місця забрав залишений в схованці-«закладці» поліетиленовий пакет з пазовим замком, всередині якого знаходилась кристалоподібна речовина. Сховавши придбану психотропну речовину до правої нагрудної кишені власної куртки, ОСОБА_5 направився у власних справах.

Однак, коли ОСОБА_5 17.05.2023, приблизно о 17 год. 41 хв., знаходився біля будинку АДРЕСА_3 , він був викритий працівниками поліції, яким добровільно видав для подальшого вилучення поліетиленовий пакет з пазовим замком, всередині якого знаходилась кристалоподібна речовина, масою 0,472 г.

Згідно висновку експерта Київського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/111-23/24954-НЗПРАП від 24.05.2023 року, встановлено, що в наданій на дослідження кристалічній речовині білого кольору масою 0,472 г., виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено -4-ММС (4-метилметкатинону).

Маса -4-ММС (4-метилметкатинону) в наданій речовині становить 0, 217 г.

-4-ММС (4-метилметкатинон), згідно Списку № 2 «Особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено» в Таблиці № І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено та згідно Таблиці 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу» Наказом МОЗ України від 01.08.2000 року № 188, розмір виявленого та вилученого -4-ММС (4-метилметкатинону), масою 0,217 г. є достатньою для притягнення до кримінальної відповідальності.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального проступку за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і послідовно дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального проступку. Також щиро розкаявся, просив його суворо не карати.

Захисник ОСОБА_8 , яку підтримав обвинувачений ОСОБА_5 , заявила клопотання про закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч.4 ст. 309 КК України, у зв`язку з тим, що останній двічі пройшов лікування.

Прокурор заперечувала проти задоволення вказаного клопотання, посилаючись на те, що обвинувачений не перебував на обліку та лікування проходив виключно з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 309 КК України, особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 26 квітня 2002 року "Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів", вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилятися у таких спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Таким чином, передумовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а підставою те, що така особа добровільно звернулася до лікувального закладу і почала лікування саме від наркоманії. При цьому особа має страждати на «наркоманію» і такий діагноз їй має бути встановленій у визначеному законом порядку.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, у встановленому законом порядку ОСОБА_5 хворим на наркоманію не визнавався. Дані щодо встановлення ОСОБА_5 за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» діагнозу «наркоманія», в наданих суду довідці Медичного центру ТОВ «Клініка ім. Гальченка» №481 від 26.07.2023 року та виписці із медичної карти стаціонарного хворого 5986/5994 від 29.09.2023 відсутні.

Таким чином суд позбавлений можливості покласти їх в основу вирішення питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 309 КК України, в зв`язку з чим суд не вважає їх належним та допустимим доказом добровільного звернення до лікувального закладу та лікування саме від наркоманії. У зв`язку з цим вказане клопотання задоволенню не підлягає, оскільки свідчить про те, що ОСОБА_5 бажав ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_5 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, без мети збуту, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 309 КК України

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_5 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному розкаянні; обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме: те, що він неодружений, неофіційно працює; під наглядом у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність; раніше судимий. Крім того, суд враховує поведінку обвинуваченого після вчинення вказаного злочину, який повністю виконав покладені на нього судом обов`язки за попереднім вироком.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами є призначення покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в мінімальному розмірі.

Долю речових доказів та судових витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.ст. 100, 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в сумі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

На підставі ст. 72 ч.3 КК України вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 17.03.2023 року про засудження ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік - виконувати самостійно.

Речові докази: особливо небезпечна психотропна речовина -4-ММС (4-метилметкатинон), обіг якої заборонено, масою 0,217 г, передана на зберігання до камери схову Святошинського УП ГУНП у м. Києві, квитанція №3409 - знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення експертизи № СЕ-19/111-23/24954-НЗПРАП від 2405.2023 року в сумі 1912 грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Святошинський районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1