Справа № 953/8089/24
н/п 1-кс/953/7184/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000514 від 23.04.2024 за ч. 2 ст. 303 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

30 вересня 2024 року до суду поштою надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000514 від 23.04.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 303 КК України про арешт майна вилученого 27.09.2024 в ході обшуку квартири, де здійснюється злочинна діяльність, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: договір оренди квартири від 10.12.2023; банківська карта № НОМЕР_1 (АТ КБ «ПриватБанк»); банківська карта № НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ); флешносій Micro HC на 32 Gb; мобільний телефон «Redmi Xiaomi», imei-1: НОМЕР_3 , imei-2: НОМЕР_4 , з сім-картами НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; грошові кошти в сумі 4000 грн. (4 купюри номіналом 1000 гривень), а саме: купюра номіналом 1000 гривень АП1017431, купюра номіналом 1000 гривень АП1017428, купюра номіналом 1000 гривень АП1017425, купюра номіналом 1000 гривень АП1017429, що належать ОСОБА_6 , шляхом заборони розпорядження та користування.

Місцем зберігання вилучених речових доказів, визначити відповідно до інструкції «Порядку зберігання та передачі речових доказів стороною обвинувачення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що СУ Головного управління Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження № 0000514 від 23.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з січня 2024 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 усвідомлюючи значення своїх дій, які полягають у посяганні на суспільні відносини, що забезпечують основні засади суспільної моральності у сфері статевих стосунків та сприяють поширенню аморальності в інтимних стосунках людей, ігноруючи вимоги суспільної моралі, відповідно до яких задоволення статевих потреб повинне здійснюватися без прояву розпусти, безладних статевих контактів і проституції, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, не маючи бажання займатися законною трудовою діяльністю, бажаючи мати дохід і стабільне джерело доходу від незаконної діяльності пов`язаної із сексуальною експлуатацією інших жінок, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо моральних засад суспільства в частині задоволення статевих потреб вступила в злочинну змову з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою втягнення особи в заняття проституцією з використанням уразливого стану цієї особи та сутенерство, шляхом здійснення організації вказаних злочинних дій, що полягають в пошуку дівчат, які перебувають в уразливому стані, шляхом розміщення оголошень в мережі «Інтернеті» про високооплачувану роботу, спілкуванні з дівчатами роз`яснюючи їм умови роботи та інше, рекламуванні надання їх послуг сексуального характеру за гроші, підшукуванні клієнтів та відповідати на телефонні дзвінки на території м. Харкова.

25.09.2024 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 надано дозвіл на проведення обшуку в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснюється злочинна діяльність, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, та вилучення: чорнових записів, документів, електронних носіїв інформації, комп`ютерної техніки, засобів зв`язку, банківських карт, грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, які можуть мати значення для здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

27.09.2024 на виконання вищевказаної ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова в період часу з «19» год. «40» хв. до «21» год. «37» хв. проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , в ході якого виявлено та вилучено вищевказане майно.

28.09.2024 постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , майно вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000514 від 23.04.2024.

Орган досудового розслідування посилаючись на вимоги ч. 1 ст. 98, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження зазначеного майна, просить накласти арешт на майно, вилучене 27.09.2024 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_6 .

Прокурор та слідчий до судового засідання не з`явились, подали заяви в яких клопотання підтримали, просили його розглянути за їх відсутності.

Власниця майна ОСОБА_6 до судового засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд клопотання без її участі, не заперечувала щодо накладення арешту на вилучене майно.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника майна, слідчого та прокурора.

Більш того, власник майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження № 0000514 від 23.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України (а.с. 5).

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 25.09.2024 надано дозвіл на проведення обшуку у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5 (а.с. 73).

Метою проведення обшуку слідчий суддя зазначив: виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, та вилучення: чорнових записів, документів, електронних носіїв інформації, комп`ютерної техніки, засобів зв`язку, банківських карт, грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, які можуть мати значення для здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

27.09.2024 з 19:40 год. до 21:08 год. в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено майно, перелік якого зазначено в протоколі обшуку (а.с. 74-76).

Клопотання про арешт майна подано до поштового відділення 29.09.2024 (а.с. 93) та надійшло до суду 01.10.2024 о 14:13 год. (а.с. 1).

Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

Таким чином, прокурором дотримано вимоги закону щодо звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням про арешт майна до суду.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідновимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 від 28.09.2024, майно вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000514 від 23.04.2024 (а.с. 77-78).

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Слідчим доведено, що вищевказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вилучене відповідно до протоколу обшуку від 27.09.2024 майно, яке зазначено в клопотанні слідчим, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Отже, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити власнику розпорядження та користування вказаним майном, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

На підставі викладеного вище, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000514 від 23.04.2024 за ч. 2 ст. 303 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 27.09.2024 під час проведення обшуку в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: договір оренди квартири від 10.12.2023; банківська карта № НОМЕР_1 (АТ КБ «ПриватБанк»); банківська карта № НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ); флешносій Micro HC на 32 Gb; мобільний телефон «Redmi Xiaomi», imei-1: НОМЕР_3 , imei-2: НОМЕР_4 , з сім-картами НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; грошові кошти в сумі 4000 грн. (4 купюри номіналом 1000 гривень), а саме: купюра номіналом 1000 гривень АП1017431, купюра номіналом 1000 гривень АП1017428, купюра номіналом 1000 гривень АП1017425, купюра номіналом 1000 гривень АП1017429, що належать ОСОБА_6 , шляхом заборони розпорядження та користування, - до скасування арешту у встановленому нормами КПК України порядку.

Визначити місце зберігання речових доказів відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1