Справа № 484/6045/24
Провадження № 1-КС/484/992/24
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

26 жовтня 2024 року м. Первомайськ

Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , начальника Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , а також підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянув винесене у кримінальному провадженні № 0001034 старшим слідчим СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене з начальником Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоолексіївка Врадіївського району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, неодруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», раніше судимого:

- 11.04.2023 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

- 04.10.2023 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 190, 71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі; 11.07.2024 року ухвалою Вознесенського міськрайолнного суду Миколаївської області звільнений умовно-достроково на 6 років 7 місяців 20 днів, направлений для проходження військової служби до в/ч НОМЕР_1 ,-

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, а саме у вчиненні повторно незаконного заволодіння транспортним засобом, -

ВСТАНОВИВ:

СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області розслідується кримінальне провадження № 0001034 від 24.10.2024 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

26.10.2024 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що перебуваючи на волі він може переховуватись від органів досудового розслідування і суду, знищити, сховати чи спотворити докази у справі, незаконно впливати на свідків, вчинити інші правопорушення.

Клопотання мотивоване тяжкістю кримінального правопорушення та негативною репутацією підозрюваного, який раніше багаторазово судимий за вчинення аналогічних злочинів, на шлях виправлення не став, не працює, самовільно залишив військову частину, в яку був направлений для проходження військової служби замість відбуття строку покарання.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, відбував покарання, в тому числі і реально, однак по звільненню з місць позбавлення волі знову продовжив вчиняти злочини, на шлях виправлення не став.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні обґрунтованість підозри оспорював. При цьому пояснив, що факт вчинення ним діяння не оспорює, однак за своїм психічним станом не міг контролювати свої дії, не розумів, що вчиняє злочин, тому що перебував у стані алкогольного сп`яніння, має контузії і того дня його побили та вигнали з хати тож він був у пригніченому стані. Проти тримання його під вартою заперечував, просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. При цьому пояснив, що за місцем реєстрації не проживає, тому що будинок проданий. До затримання проживав по вул. Челюскінців з батьком, в будинку, що належить тій жінці. Мати тієї жінки не дозволяє йому там жити, тож вони з батьком живуть на дачі. Також пояснив, що не залишав військову частину самовільно, а був поранений, має намір повернутися на військову службу.

Захисник підтримав думку підозрюваного, просив до з`ясування всіх обставин обрати йому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання документи та ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання обґрунтоване і підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КК України, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

У відповідності до п.5 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21.04.2011 термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30.08.1990 у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

Відповідно до вимог ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу в обов`язковому порядку судом повинні враховуватися вимоги ст.ст. 177-178 КПК України.

25.10.2024 року ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст.276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

При цьому досудовим розслідуванням було встановлено, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан, який був неодноразово продовжений та діяв станом жовтень місяць 2024 року.

Відповідно до витягу з наказу № 209 від 14.07.2024 року та статей 21-5, 21-6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та п.26 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув з ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби та уклав контракт на строк до закінчення особливого періоду 14 липня 2024 року. Був призначений згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 14 липня 2024 року №167-РС на посаду номера обслуги кулеметного взводу стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону «Шквал» військової частини НОМЕР_1 з 14 липня 2024 року зарахований до списків частини та прийняв посаду: солдат номер обслуги кулеметного взводу стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону «Шквал» військової частини НОМЕР_1 ,ВОС-101533М, шпк, «матрос».

ОСОБА_5 був поставлений на всі види забезпечення з 14 липня 2024 року, і на котлове забезпечення згідно каталогу продуктів харчування під час застосування за призначенням з 15 липня 2024 року.

Відповідно до наказу № 309 від 18.10.2024 року матрос ОСОБА_5 , стрілець стрілецького спеціалізованого відділення стрілецького спеціалізованого взводу стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону «Швал», який перебував в оперативно-тактичному угрупованні «Сіверськ», вважається таким, що 17 жовтня 2024 року самовільно залишив військову частину. Він виключений з 16 жовтня 024 року з оперативно-тактичного угруповування «Сіверськ», знятий зі всіх видів забезпечення 17 жовтня 2024 року, а з котлового забезпечення згідно каталогу продуктів харчування під час застосування за призначенням, з 19 жовтня 2024 року.

При цьому ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і, діючи повторно, у період умовно-дострокового звільнення вчинив новий умисний корисливий злочин за наступних обставин.

24.10.2024 року о 18:40 годині ОСОБА_5 проходив біля приватного будинку АДРЕСА_3 та біля огорожі вказаного домоволодіння побачив декілька припаркованих транспортних засобів, внаслідок чого у нього виник злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом.

Виконуючи задумане та реалізуючи свій злочинний намір на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_5 підійшов до транспортного засобу марки ВАЗ 21093, 2003 року випуску, зеленого кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , який перебуває у володінні ОСОБА_8 та виявив, що водійські двері автомобіля відчинені, а ключі в замку запалювання.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи умисно та повторно, користуючись тим, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає та не чинить перешкоди, переслідуючи корисливий умисел на заволодіння вказаним транспортним засобом, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи дозволу власника, володільця або інших законних підстав, ОСОБА_5 відкрив двері з боку водія та незаконно проник до салону автомобіля ВАЗ 2109, після чого за допомогою ключа запалювання, який знаходився в замку запалювання вказаного транспортного засобу, завів двигун та почав рух по АДРЕСА_3 , тим самим перемістив викрадений транспортний засіб у просторі.

Однак, рухаючись по пров. Братському і не маючи навику водіння автомобілем, ОСОБА_5 врізався в огорожу домоволодіння АДРЕСА_4 , де проживає ОСОБА_9 , яка його затримала під час спроби втекти та викликала працівників поліції.

Таким чином ОСОБА_5 незаконно заволодів автомобілем марки ВАЗ 2109 3, 2003 року випуску, зеленого кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , вартістю 67 420 грн., який перебуває у володінні ОСОБА_8 , чим заподіяв останньому майнову шкоду на вказану суму.

Зазначені вище обставини підозри підтверджуються наданими стороною обвинувачення доказами, а саме: рапортом від 24.10.2024 року про отриману заяву та реєстрації в журналі НОМЕР_4 від 24.10.2024 року як заволодіння транспортним засобом; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події від 24.10.2024 року, проведеного у період часу з 19:40 до 19:55 години; протоколом огляду місця події від 24.10.2024 року, проведеного у період часу з 20:05 до 20:20 години; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , у чий паркан в`їхав ОСОБА_5 на викраденому автомобілі і яка його затримала; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 24.10.2024 року, з якого вбачається, що він був затриманий безпосередньо на місці вчинення злочину; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 .

Вважаю, що зазначені вище встановлені під час досудового розслідування обставини є достатніми для підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, тобто підозра є обґрунтованою. Кваліфікація за ч.2 ст. 289 КК, як незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно, підтверджується повідомленням про підозру від 25.10.2024 року, довідкою про судимості щодо повторності, протоколами огляду місця події та поясненнями свідків щодо фактичних обставин. При цьому факт поранення, негативного стану здоров`я, наявності психічних розладів у ОСОБА_5 тощо, наразі не підтвердженій, а вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, не тільки не звільняє від відповідальності за вчинене діяння, а є обставиною, яка обтяжує покарання. Згідно довідки лікаря-психіатра ОСОБА_5 на обліку не перебуває.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу, факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Крім того, із врахуванням критеріїв обґрунтованості підозри, викладені у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18) для того, щоб арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий не потрібно, щоб поліція отримала достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення або для арешту, або під час перебування заявника під вартою.

Метою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та затримання особи є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що відповідно до п.5 ч. 2 ст. 183 КПК України дозволяє застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, передбаченого п.2 ч.5 ст. 182 КПК України.

24.10.2024 року ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України (фізичне затримання мало місце 24.10.2024 року о 20.30 годині).

ОСОБА_5 має негативну репутацію, про що свідчить наявність у нього двох непогашених судимостей, систематичне протягом короткого відрізку часу вчинення корисливих злочинів; вчинення злочину в період умовно-дострокового звільнення від покарання, відсутність постійного місця роботи та самостійних засобів до існування; самовільне залишення військової частини, в яку він був направлений замість відбування покарання у виді позбавлення волі для проходження військової служби у період воєнного стану. Підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і від суду, він не проживає за місцем реєстрації. Не має постійного місця проживання, усталених соціальних зв`язків. Обґрунтовано можна стверджувати, що підозрюваний може ухилитися від кримінальної відповідальності, оскільки в разі доведеності його вини судом можливе призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років. Також він може впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні з метою зміни їхніх показів, що перешкодить повному, всебічному та неупередженому дослідженню обставин у кримінальному провадженні, оскільки такі особи ще не давали свої покази безпосередньо суду. Також очевидна можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, так як ОСОБА_5 раніше багаторазово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, що вказує на свідоме неодноразове порушення загальноприйнятих норм поведінки та схильність ОСОБА_5 до вчинення крадіжок.

Зазначені вище обставини свідчать про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Враховуючи особу підозрюваного, який за місцем тимчасового проживання характеризується негативно; підозрюється у вчиненні злочину повторно; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважаю, що застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою (більш м`якого) не забезпечить належної поведінки підозрюваного в ході досудового розслідування та під час судового розгляду в кримінальному провадженні, виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, відсутність впливу на учасників кримінального провадження, а тому є доцільним обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тримання ОСОБА_5 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».

За таких обставин, на думку суду, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання вищенаведеним ризикам та не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Обставини, що перешкоджають триманню ОСОБА_5 під вартою, відсутні.

З наведених вище підстав клопотання ОСОБА_5 та його захисника про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, не підлягає задоволенню. Крім того, відсутні дані про те, що підозрюваний працює, має заробіток. Згідно наказу командира він знятий з усіх видів забезпечення у зв`язку з самовільним залишенням військової частини. Тож у суду відсутні підстави вважати, що ОСОБА_5 , не будучи під вартою, буде працювати чи повернеться для проходження військової служби, адже він не виправдав довіру суду з цього приводу, а продовжив злочинну діяльність. У суду відсутня інформація про належність домоволодіння, в якому проживає ОСОБА_5 в м. Первомайську, про умови, на яких він там проживає і про можливість там проживати тривалий час. Тобто відсутні дані про місце проживання, за яким можна здійснювати нагляд за підозрюваним протягом часу досудового розслідування і судового провадження. Також стороною захисту не надано жодного документу на підтвердження позитивної репутації підозрюваного чи на спростування доводів прокурора.

Строк тримання під вартою відповідно до ч.2 ст. 197 КПК України слід обчислювати з моменту затримання ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, з врахуванням вимог п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України суд визначає ОСОБА_5 заставу, яку ним може бути внесено протягом усього часу тримання під вартою, у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Суд вважає, що саме такий розмір гарантуватиме виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього в подальшому обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 111, 176-178, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоолексіївка Врадіївського району Миколаївської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 22 грудня 2024 року включно.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання ОСОБА_5 , тобто з 24.10.2024 року.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти у разі внесення ним особисто або іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) застави в розмірі 30 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) грн. протягом усього часу тримання під вартою.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися з постійного місця проживання, яке він зазначить слідчому, без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання (перебування), роботи. Попередити ОСОБА_5 про наслідки невиконання таких обов`язків у разі, якщо вони будуть на нього покладені.

Строк дії ухвали до 22 грудня 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її винесення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: