Справа № 755/1837/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" липня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю захисника: ОСОБА_4 ,

за участю обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва кримінальне провадження № 0003738 від ІНФОРМАЦІЯ_5 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перевальськ, Луганської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

у с т а н о в и в:

25.10.2023 протягом дня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився за адресою проживання, а саме: АДРЕСА_2 , разом із своєю співмешканкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та своїм товаришем ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якими останній протягом дня вживав алкогольні напої.

В подальшому, приблизно о 20 год. 00 хв., до їхнього місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , прийшов раніше знайомий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з яким у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник словесний конфлікт на ґрунті грошових зобов`язань, який відбувався біля металевого паркану, яким огороджено територію гуртожитку.

Під час словесного конфлікту у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ґрунті спонтанно виниклих неприязних відносин щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень останньому шляхом нанесення в область обличчя удару наявною на подвір`ї дерев`яною палицею, до одного кінця якої за допомогою скочу було прикріплено металеве лезо.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та бажаючи настання наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, взяв наявну на подвір`ї дерев`яну палицю, до одного кінця якої за допомогою скочу було прикріплено металеве лезо, та утримуючи палицю в обох руках, умисно заподіяв даною палицею із прикріпленим до неї металевим лезом один удар в область лівого ока ОСОБА_8 , заподіявши останньому тяжке тілесне ушкодження у вигляді проникаючого в порожнину черепа поранення голови.

Після чого, ОСОБА_8 з отриманими внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 тілесними ушкодженнями госпіталізовано до КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги», що за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3.

У подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_5 о 06 год. 45 хв. ОСОБА_8 помер у приміщенні КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги».

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи смерть ОСОБА_8 настала від проникаючого в порожнину черепа поранення голови, проявами якого стали переломи кісток обличчя, основи черепа, ушкодження оболонок та речовини головного мозку. Це ушкодження знаходиться у причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_8 , має ознаки тяжкого тілесного ушкодження.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України визнав частково та зазначив, що щиро розкаюється у вчиненому.

Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що того вечора він знаходися вдома на кухні та почув, що хтось ламає калітку та кричить, висловлюючи погрози. Зазначив, що почувши крики він вийшов на вулицю на побачив особу, яка намагалася вибити калітку. Зрозумівши, що особа, яка стоїть за каліткою переважає його у силі, він взяв палицю яка лежала біля калітки та прийняв рішення за допомогою палиці відігнати вказану особу, почавши розмахувати палицею перед обличчям. Вказав, що не може бути впевнений в тому, що він завдав потерпілому отримані ним тілесні ушкодження, оскільки крові біля калітки не було, а потерпілий після інциденту побіг в сторону.

Крім показань обвинуваченого у судовому засіданні, вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України підтверджується дослідженими судом письмовими доказами, які долучені до матеріалів кримінального провадження.

Так, відповідно до рапорту від ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого Дніпровським УП ГУНП у м. Києві за № 53418, за слів лікаря 25.10.2023 бригадою 914 доставлений до ЛШМД відділення реанімації без свідомості, але ІНФОРМАЦІЯ_5 о 06 год. 45 хв. помер у відділенні реанімації ОСОБА_9 .

Відповідно до протоколу обшуку від 08.11.2023, складеного старшим слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, за адресою: м. Київ, просп. Визволителів, 21, де розташовано приміщення гуртожитку, господарські споруди та насадження, поза приміщенням гуртожитку в бур`яні виявлено дерев`яну палицю з прикріпленим до неї на кінці лезом ножа з ознаками корозії по всій поверхні.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 08.11.2023, складеного старшим слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві за участю свідка ОСОБА_7 та в присутності понятих, свідок ОСОБА_7 повідомив, що 25.10.2023 приблизно о 20 год. 00 хв. він перебував вдома і вирішив вийти покурити, та почув крики та побачив, що чоловік по імені ОСОБА_10 , якого він знав до цього та бачив декілька разів з ОСОБА_11 , стоїть перед парканом та гукає ОСОБА_11 , але чомусь кричав « ОСОБА_12 ». В цей час до них підійшла ОСОБА_13 , яка стала на відстані приблизно пару метрів від них та ОСОБА_11 , який в руках тримав дерев`яну палку на кінці якої було прикріплено лезо ножа в іржі. ОСОБА_11 почав махати вказаною палкою з лезом на отмаш біля обличчя ОСОБА_10 , а ОСОБА_10 махав своєю курткою та весь час виражаючись нецензурною лайкою. Після цього, ОСОБА_11 , тримаючи в руках той самий предмет здійснив один удар цілеспрямований в обличчя ОСОБА_10 . Після удару ОСОБА_10 схопився рукою в області лобної ділянки та очей, після чого пішов у лівий бік від домоволодіння. В подальшому ОСОБА_11 передав палицю ОСОБА_13 та сказав її сховати в городі. Через декілька днів ОСОБА_11 повідомив, що ОСОБА_10 помер.

Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 08.11.2023 складеного старшим слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві за участю свідка ОСОБА_6 та в присутності понятих, свідок ОСОБА_6 пояснила, що 25.10.2023 ОСОБА_7 приїхав з роботи та почав випивати спиртні напої разом із ОСОБА_5 в будинку. Цього ж дня, до території прийшов чоловік по імені ОСОБА_10 . Увечері вона перебувала разом із ОСОБА_5 , а ОСОБА_7 був у себе в кімнаті та в цей час приблизно о 20 год. 00 хв. вони почули крик на вулиці. ОСОБА_6 через вікно побачила, що на вулиці перед парканом стоїть ОСОБА_10 , який намагався потрапити на територію. Вона разом з ОСОБА_11 одяглися та через вікно побачили, що до ОСОБА_10 вийшов ОСОБА_14 та почали виходити на вулицю. ОСОБА_5 взяв палку. В цей час ОСОБА_10 кричав та нецензурно виражався, махаючи курткою. ОСОБА_11 , тримаючи в руках дерев`яну палку на кінці якої було примотано скотчем лезо від ножа, розмахував перед верхньою частиною тулуба та обличчя ОСОБА_10 . ОСОБА_6 вказала, що потім через деякий час під`їхала швидка медична допомога та працівники поліції.

Згідно протоколу слідчого експерименту від 08.11.2023, складеного старшим слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві за участю підозрюваного ОСОБА_5 та в присутності понятих, ОСОБА_5 повідомив, що зі сторони хвіртки стояв чоловік, який вдарив його шкіряною курткою, кричав та погрожував. Він стояв навпроти чоловіка обличчям один до одного і між ними була металева хвіртка, яка була закрита. Він його вдарив палицею в обличчя і чоловік побіг в бік дороги, дещо вліво від хвіртки і назад не повертався.

Відповідно до висновку експертного дослідження № 021-2631-2023 від 24.01.2024, складеного Лівобережним відділенням № 1 відділу судово-медичної експертизи трупів Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, смерть ОСОБА_8 настала від проникаючого в порожнину черепа поранення голови, проявами якого стали переломи кісток обличчя, основи черепа, ушкодження оболонок та речовини головного мозку. Це ушкодження знаходиться у причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_8 , має ознаки тяжкого тілесного ушкодження. Давність його утворення може відповідати даті, вказаній в медичній документації - 25.10.2023 р. Поранення голови виникло від дії плаского предмету, що володів ріжучими властивостями і у своїй конфігурації мав ріжучий край (наприклад предмет по типу клинка ножа). При застосуванні мікрорентгенфлуоресцентного спектрального аналізу по краям ушкодження наявні поодинокі слабо інтенсивні цятки нашарувань заліза. Смерть ОСОБА_8 настала ІНФОРМАЦІЯ_5 о 06:45 год.

Згідно висновку експерта № 022-16-2631-2023 від 29.01.2024, складеного Лівобережним відділенням № 1 відділу судово-медичної експертизи трупів Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, поранення голови (черепно-мозкова травма) могло утворитися у ОСОБА_8 за обставин, вказаних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 при проведенні слідчих експериментів за їх участю, а саме при одноразовій ударній дії клинка ножа, прикріпленого до кінця дерев`яної палиці в область обличчя ОСОБА_8 . Можливість утворення проникаючого поранення голови у ОСОБА_8 за обставин, на які вказує ОСОБА_15 , а саме від дії дерев`яної палиці, не оснащеної клинком ножа виключається.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 16 від 09.01.2024, складеного ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України», ОСОБА_5 у період кримінального правопорушення, у скоєнні якого він підозрюється, не перебував у вираженому емоційному стані (афекті), в тому числі і в стані фізіологічного афекту.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, витлумачивши відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви на користь обвинуваченого, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового слідства за ч. 2 ст. 121 КК України кваліфіковані вірно, оскільки орган котрий проводив досудове розслідування за наявних для цього об`єктивних підстав вжив всіх необхідних заходів для з`ясування та встановлення істини у кримінальній справі, здобувши усіх можливих доказів та давши правильну оцінку, і прийшов до правильного висновку про кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкоджені, небезпечному для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

З урахуванням показань обвинуваченого наданих в судовому засіданні, даних протоколів слідчого експерименту, в яких свідками події ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відображені обставини вчинення обвинуваченим дій по відношенню до потерпілого, їх механізм, висновків судово-медичних експертиз, у яких детально описано отримані потерпілим тілесні ушкодження, ступінь їх тяжкості та безпосередня причина смерті потерпілого, а також сукупності інших доказів, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 діяв із умислом на завдання потерпілому тілесних ушкоджень, що в кінцевому результаті призвели до смерті останнього.

Також на переконання суду, виходячи із пояснень обвинуваченого, останній в момент завдання удару палицею не потерпав від будь яких саме фізичних дій потерпілого та він не міг не розуміти, що удар завданий палицею в район обличчя може призвести до тяжких тілесних ушкоджень, що також в своєму наслідку можуть спричинити смерть людини.

Враховуючи досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена в повній мірі та сумніву не викликає.

Підстави для перекваліфікації дій обвинуваченого відсутні.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше не судимий та на обліку в наркологічному і психіатричному кабінетах не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

У правовій державі покарання передусім є виправним та превентивним засобом, в якій має використовуватись не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи.

На реалізацію принципу, встановленого частиною другою статті 61 Конституції України, згідно з яким юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, спрямовані положення статті 65 КК України. Зазначений принцип, зокрема, конкретизовано у положеннях Кримінального кодексу України щодо системи покарань, звільнення від кримінальної відповідальності, звільнення від покарання та його відбування, у тому числі призначення більш суворого покарання.

Керуючись загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК України), суд має призначати покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання.

Призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки кримінального правопорушення, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину та передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Такий висновок узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (рішення у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року) (рішення Конституційного Суду України від 26 січня 2011 року № 1-рп/2011).

Виходячи з мети покарання й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Тобто, кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання, яке застосоване до особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути справедливим, тобто таким, що відповідає як тяжкості вчиненого кримінального правопорушення так і конкретним обставинам його вчинення, а також особливостям особистості злочинця.

Вищевказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.05.2023 винесеній за результатами розгляду справи № 135/563/22.

Виправлення як мета покарання - це той наслідок, якого прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу. Виправлення засудженого - це ті певні зміни в його особистості, які утримують його в подальшому від вчинення нових злочинів. З моральної точки зору, виправлення засудженого і є кінцевою метою покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, який під наглядом лікарів психіатра та нарколога не перебуває, та його посткримінальну поведінку, суд вважає за доцільне призначити йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 07.09.2023 постановленою у справі № 755/17107/23 (провадження № 1-кс/755/3636/23), задоволено клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві про накладення арешту та накладено арешт на майно тимчасово вилучене 08.11.2023 старшим слідчим Дніпровського УП ГУ Національної поліції у м. Києві в результаті проведення обшуку, а саме: три куртки чоловічі, які було упаковано до картонного ящика, замотаного спеціальною стрічкою з надписом «Національна поліція України» жовто-синього кольору, опечатано двома спеціальними бирками (NPP-0152296, NPP-0152297) та на дерев`яну палицю з примотаним до неї на кінці лезом ножа, упаковано у два чорні поліетиленові пакети, які заклеєно спеціальною стрічкою з надписом «Національна поліція України» жовто-синього кольору, опечатано спеціальною биркою (NPP-0152294) на якій зроблено пояснювальний надпис та скріплено підписами учасників обшуку.

Враховуючи вищевикладене, оскільки судовий розгляд справи по суті завершено, суд вбачає за необхідне скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 07.09.2023 постановленою у справі № 755/17107/23 (провадження № 1-кс/755/3636/23).

У порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлено.

Керуючись ч. 2 ст. 121 КК України, ст. ст. 100, 174, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Обраний ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Після набрання вироком законної сили строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту взяття його під варту, а саме з 09 листопада 2023 року.

Цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлено.

Арешт накладений ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.11.2023 у справі № 755/17107/23 (провадження № 1-кс/755/3636/23) в рамках кримінального провадження № 0003738 від ІНФОРМАЦІЯ_5 на три куртки чоловічі, які було упаковано до картонного ящика, замотаного спеціальною стрічкою з надписом «Національна поліція України» жовто-синього кольору, опечатано двома спеціальними бирками (NPP-0152296, NPP-0152297); дерев`яну палицю з примотаним до неї на кінці лезом ножа, упаковано у два чорні поліетиленові пакети, які заклеєно спеціальною стрічкою з надписом «Національна поліція України» жовто-синього кольору, опечатано спеціальною биркою (NPP-0152294) на якій зроблено пояснювальний надпис та скріплено підписами учасників обшуку - скасувати.

Після набрання вироком законної сили, речові докази у кримінальному провадженні, а саме: три куртки чоловічі, які було упаковано до картонного ящика, замотаного спеціальною стрічкою з надписом «Національна поліція України» жовто-синього кольору, опечатано двома спеціальними бирками (NPP-0152296, NPP-0152297), які передано на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 04-03738 від 30.01.2024) - повернути власнику.

Після набрання вироком законної сили, речові докази у кримінальному провадженні, а саме: дерев`яну палицю з примотаним до неї на кінці лезом ножа, упаковано у два чорні поліетиленові пакети, які заклеєно спеціальною стрічкою з надписом «Національна поліція України» жовто-синього кольору, опечатано спеціальною биркою (NPP-0152294), яку передано на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 04-03738 від 30.01.2024) - знищити.

Відповідно до ч. 3 ст. 376 КПК України, роз`яснити ОСОБА_5 право на звернення з клопотанням про помилування та право на ознайомлення з журналом судового засідання, а також подачу на нього своїх зауважень.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: