Справа № 576/2507/24
Провадження № 1-кп/576/314/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2024 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

з участю

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Глухові обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000422 від 10.08.2024 р. по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Будища Глухівського району Сумської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого

-ч. 1 ст. 286-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 10.08.2024 близько 00 годин 20 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи технічно справним транспортним засобом автомобілем «NISSAN X-TRAIL», номерний знак НОМЕР_1 , рухалась по вул. Центральній в с. Семенівка Шосткинського району Сумської області від с. Дунаєць Шосткинського району в напрямку автомобільної дороги Р-44 «Суми Путивль Глухів», з пасажиром ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Рухаючись на заокругленій ділянці дороги, поблизу буд. АДРЕСА_2 ОСОБА_4 допустила кримінально протиправну недбалість та, не виконавши покладені на неї обов`язки як на водія, грубо порушуючи Правила дорожнього руху України, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху при відсутності зовнішніх факторів, які б змушували її порушувати ті або інші вимоги Правил дорожнього руху України, не обрала безпечної швидкості руху з урахування дорожньої обстановки, а саме заокругленої ділянки дороги, відволіклась від керування, в результаті чого здійснила виїзд за межі проїзної частини, де допустила наїзд на господарську споруду домоволодіння АДРЕСА_2 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «NISSAN X-TRAIL», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесне ушкодження у вигляді закритого внутрішньо суглобового перелому нижньої третини правої стегнової кістки зі зміщенням, яке кваліфікуються як тілесне ушкодження середньої тяжкості.

Згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи та зібраних в кримінальному провадженні доказів ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «NISSAN X-TRAIL», номерний знак НОМЕР_1 , порушила вимоги Правил дорожнього руху (затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, введених в дію з 01.01.2002), передбачені пунктами:

2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

2.9. Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Допущені ОСОБА_4 порушення вимог пунктів 2.3.б, 12.1 Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.

Дії ОСОБА_4 по порушенню Правил дорожнього руху умисні, а форма вини до наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень середньої тяжкості, необережна.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується упорушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

12 листопада 2024 року у м. Глухів Сумської області між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 була укладена угода про примирення. Відповідно до даної угоди ОСОБА_4 зобов`язалась беззастережно визнати обвинувачення в обсязі оголошеної їй підозри за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, у судовому провадженні.

Зазначивши в угоді всі необхідні відомості, що визначені ст. 472 КПК України, врахувавши обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування збитків, завданих потерпілій та закладу охорони здоров`я, відсутність обставин, які обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченої: остання раніше не судима та притягується до кримінальної відповідальності вперше, позитивно характеризується за місцем проживання, є вдовою та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, яких виховує самостійно, добровільно відшкодувала завдані збитки закладу охорони здоров`я та потерпілій ОСОБА_5 , остання жодних претензій матеріально чи морального характеру до неї не має та просить її суворо не карати сторони угоди погодились на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 286-1 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги норм КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити та призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 свою провину у пред`явленому їй обвинуваченні за ч. 1 ст. 286-1 КК України визнала повністю, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди. Просила затвердити угоду про примирення та призначити узгоджене покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 просила затвердити угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання. Повідомила, що дійсно примирилася з обвинуваченою. Просила суд затвердити угоду та призначити саме узгоджене сторонами покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК Украни угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У відповідності до ч. 3 ст. 474 КПК України, якщо угоду досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Обвинувачена вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнала в повному обсязі та підтримала укладену з потерпілою угоду про примирення.

Потерпіла також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з вищевикладеного, із урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, особи винної та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Згідно зі ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК України) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Суд відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілій та закладу охорони здоров`я, а також активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття, яке виразилось у тому, що вона повністю визнала свою провину та щиро жалкує про скоєння нею злочину, засуджує свою протиправну поведінку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України не встановлено.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, принципу його законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації, та приймаючи до уваги наявність більше двох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою злочину, суд погоджується із узгодженою сторонами мірою покарання, визнає дані обставини винятковими та вважає, що мінімальна міра покарання за ч. 1 ст. 286-1 КК України не відповідає тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення та її особі, у зв`язку із чим, приходить до висновку про доцільність переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 286-1, а саме у виді пробаційного нагляду, який є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Вказані обставини, які надають право суду для застосування ст. 69 КК України та переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 286-1 КК України, відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка висловлена у постанові від 01 листопада 2022 року, справа № 727/2780/21, провадження № 51-4476км21.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 59-1 КК України, суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду обов`язки, визначені цією нормою, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Зважаючи на керування обвинуваченим автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та наслідки в результаті порушення обвинуваченою правил безпеки дорожнього руху у вигляді спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, суд вважає за необхідне призначити їй додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст. 124 КПК України судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченої в дохід держави, долю речових доказів кримінального провадження слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, а арешт, який накладено ухвалою слідчого судді скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 373, ст. 374, 474, 475 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 12 листопада 2024 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди покарання із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки із покладанням на засуджену обов`язків, передбачених ст. 59-1 Кримінального кодексу України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 7859 грн. процесуальних витрат за проведення судових інженерно-транспортних експертиз.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 14.08.2024 року, на автомобіль NISSAN X-TRAIL, номерний знак НОМЕР_1 , належний Благодійній організації «Авто з Європи» - скасувати, автомобіль залишити у розпорядженні власника.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченому КПК України, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1