Справа № 541/1272/24
№ провадження 1-кп/541/178/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2024 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 09 лютого 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000151 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, який утриманців не має, місця реєстрації не має, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», будучи особою, яка раніше неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, безпідставно, умисно, систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до ОСОБА_4 , з якою він перебував у фактичних шлюбних відносинах, що призвело до психологічних страждань останньої та погіршення якості її життя, яке зокрема виразилось у втомі, фізичному дискомфорті, розладі здоров`я, негативних переживаннях та емоційній напруженості, а також у втраті позитивних емоцій, відпочинку, енергійності.

Кожного разу окремо, на ґрунті особистих неприязних відносин, ОСОБА_5 , заходячись у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно проживав разом із ОСОБА_4 , провокував словесний конфлікт, під час якого, діючи умисно, систематично та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій та бажаючи діяти саме таким чином, вчиняв відносно ОСОБА_4 , психологічне насильство у вигляді словесних образ, криків на неї, погроз, яке супроводжувалось приниженням гідності потерпілої, залякуванням, що призводило до психологічних страждань останньої.

Так, 20 квітня 2023 року о 17 год 00 хв. ОСОБА_5 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_4 , з якою він перебуває у фактичних шлюбних відносинах, за адресою спільного проживання: АДРЕСА_2 , а саме ображав її нецензурними словами, своїми діями міг завдати шкоди її психічному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

За вказані дії постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02 травня 2023 року ОСОБА_5 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП з призначенням покарання у виді штрафу у розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Крім того, 28 травня 2023 року о 12 год 00 хв. ОСОБА_5 повторно протягом року вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно співмешканки ОСОБА_4 за адресою спільного проживання: АДРЕСА_2 , а саме ображав її нецензурними словами, своїми діями міг завдати шкоди її психічному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

За вказані дії постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 червня 2023 року ОСОБА_5 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП з призначенням покарання у виді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Будучи притягненим до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП, 02 грудня 2023 року об 11 год 50 хв. ОСОБА_5 вчинив домашнє насильство за адресою: АДРЕСА_2 відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 , а саме ображав її нецензурними словами, чим міг завдати шкоди її психічному здоров`ю. Своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

За вказані дії постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28 грудня 2023 року ОСОБА_5 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.173-2 КУпАП з призначенням покарання у виді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Не зупиняючись на вчиненому, діючи з єдиним злочинним умислом, направленим на вчинення домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 , 08 лютого 2024 року близько 19 год 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , під час виниклого конфлікту із ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, почав ображати останню, кричати, висловлюючись на її адресу нецензурною лайкою.

Потерпіла ОСОБА_4 , побоюючись погроз та агресивного, неврівноваженого стану ОСОБА_5 , які виразились у пониженні самооцінки та усвідомлення факту неможливості свого самостійного захисту, була змушена викликати поліцію.

Протиправні дії ОСОБА_5 призвели до психічних страждань потерпілої ОСОБА_4 , а також виразились у пониженні самооцінки, розладі здоров`я, погіршення якості життя та нездатності захистити себе.

Потерпіла під час судового розгляду пояснила, що вони із обвинуваченим проживали разом тривалий час, близько 17 років він не вживав спиртні напої після «кодування». Коли ОСОБА_5 почав їздити на заробітки, він став випивати, внаслідок чого між ними виникали конфлікти, під час яких обвинувачений принижував потерпілу, ображав її, погрожував, тому вона неодноразово була вимушена викликати поліцію. Крім того, зазначила, що конфліктні ситуації відбувались у присутності неповнолітніх дітей. На даний час вони з обвинуваченим не примирилися, але покарання останньому просила призначати на розсуд суду.

Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, факти, викладені в обвинувальному акті, підтвердив. У скоєному розкаявся.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, вірно розуміє зміст обставин провадження, відсутні сумніви в добровільності його позиції, тобто визнання обвинуваченим вини не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, при цьому судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною та істинною та їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного, допитавши потерпілу, обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують його особу, суд прийшов до переконання, що своїми діями ОСОБА_5 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення за обставин, викладених у вироку, та його дії правильно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою він перебуває в близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я, погіршення якості життя потерпілої особи.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання, передбаченою ст. 67 КК України, є вчинення кримінального у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке у відповідності зі ст. 12 КК України віднесено до нетяжких злочинів, конкретні обставини провадження, дані про особу ОСОБА_5 ,який раніше не судимий, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, його відношення до скоєного, щире каяття, думку потерпілої, яка не наполягала на суворій мірі покарання, та приходить до висновку про доцільність призначення покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 126-1 КК України, оскільки саме це покарання найбільш відповідатиме меті його призначення відповідно до ст. 50 КК України, а також вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки покладені судом обов`язки будуть гарантувати запобігання вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, а заходи контролю стимулюватимуть його виправлення.

Підстав для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого суд не встановив.

Матеріальну шкоду кримінальним правопорушенням не завдано.

Цивільний позов заявлено не було.

Процесуальні витрати та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирати.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

СуддяОСОБА_1