печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала скаргу, адвоката: ОСОБА_3 ,

прокурора: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні № 0001456 від 25.10.2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді в інтересах ОСОБА_4 зі скаргою на рішення прокурора про відмову у задоволенні скарги на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні № 0001456 від 25.10.2022.

В обґрунтування скарги зазначає, що 23.04.2024 ОСОБА_4 керівнику Печерської окружної прокуратури м. Києва було подано скаргу в порядку ст. 308 КПК України на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні №0001456 від 25.10.2022.

Листом від 25.04.2024 №57-3380ВИХ-24 фактично відмовлено у задоволенні вказаної скарги. Не погоджуючись із вказаним адвокат ОСОБА_3 зазначає, що прокурором не було вчинено жодних дій спрямованих на забезпечення органами досудового розслідування розумності процесуальних строків досудового розслідування.

У зв`язку з викладеним, адвокат ОСОБА_3 просить скасувати оскаржуване рішення та зобов`язати прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва вчинити дію, покликану на дотримання розумних строків під час досудового розслідування з метою дослідження майна ОСОБА_4 .

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 подану скаргу підтримала та просила задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином.

Згідно ст. 27, ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги здійснювалось фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

З матеріалів скарги слідчим суддею встановлено, що Печерським управлінням поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № №0001456 від 25.10.2022, процесуальне керівництво у вказаному провадженні здійснюється прокурорами Печерської окружної прокуратури м. Києва.

23.04.2024 ОСОБА_4 керівнику Печерської окружної прокуратури м. Києва було подано скаргу в порядку ст. 308 КПК України на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні №0001456 від 25.10.2022.

Згідно ст. 308 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування.

Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

Порядок підпорядкування прокурорів та виконання наказів і вказівок визначений ст. 17 Закону України «Про прокуратуру».

Так, діючи в межах наданих повноважень заступником керівника Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 було розглянуто звернення про що надано відповідь листом від 25.04.2024 №57-3380ВИХ-24.

Прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до частини другої статті 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з пунктом другим частини першої статті 7, частиною першою статті 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Розподіл функцій між державними органами і посадовими особами як елемент системи стримувань і противаг є фундаментальним принципом демократичної організації держави.

Однією з форм вираження цього принципу у кримінальному судочинстві є змагальність і диспозитивність як загальні засади кримінального провадження. Згідно зі статтею 22 КПК України змагальність передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими зазначеним Кодексом. У цій же статті закріплено заборону покладення у кримінальному провадженні функцій державного обвинувачення, захисту та судового розгляду на один і той самий орган чи службову особу. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Диспозитивність відповідно до положень статті 26 КПК України полягає в тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, як і суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені до його повноважень зазначеним Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Зазначена правова норма гарантує незалежність посадової особи органу державного обвинувачення у виборі у визначених законом межах способу здійснення своїх повноважень, в тому числі у прийнятті тих чи інших рішень, що є запорукою їх неупередженості й ефективності.

Процесуальна самостійність прокурора і його свобода нарівні з протилежною стороною у відстоюванні тієї чи іншої правової позиції є чинниками справедливого балансу прав та законних інтересів усіх учасників процесу, а також інших осіб, держави й суспільства.

Завданням слідчого судді відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України, частини п`ятої статті 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою, яка передбачає, в тому числі, чіткий розподіл повноважень і недопустимість заміщення слідчим суддею, як і судом, функцій органів державного обвинувачення та досудового розслідування.

Як зазначено у постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.04.2019 у справі №370/2316/18 (провадження №51 - 9929 км 18), за змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

На підставі викладеного та враховуючи, що адвокатом ОСОБА_3 у поданій нею скарзі не наведено переконливих та достатніх доводів, які б дозволили слідчому судді дійти висновків про можливість задоволення поданої нею скарги, відтак слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні скарга слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 303, 305,306, 307, 308, 309, 336 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні № 0001456 від 25.10.2022 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 08 год. 45 хв. 05.08.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1