Провадження № 1-кс/127/9517/24
У Х В А Л А

Іменем України

05 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що СВ Відділу поліції №2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000216, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.03.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, в ході здійснення якого виникла необхідність в накладенні арешту на майно вилучене 02.07.2024 в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак попередньо суду надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання.

Власник майна в судове засідання не з`явився.

Відповідно до частини першої статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу, відповідно до вимог частини першої статті 172 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що СВ Відділу поліції №2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000216, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.03.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.03.2024 о 21:53 год. до чергової частини відділу поліції №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області зі служби "102" надійшло повідомлення від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в якій він просив прийняти міри до невідомої особи, яка 22.03.2024 зловживаючи довірою, шахрайським шляхом, під приводом придбання товару на платформі "ОЛХ" шляхом оформлення послуги "ОЛХ-доставка", надіславши фішингове посилання, за яким заявник перейшов та ввів дані своєї банківської картки "Ощадбанк" № НОМЕР_1 , заволоділа грошовими коштами останнього на загальну суму 65 000 грн.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.06.2024 по справі №127/19487/24 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання і вилучення електронно-обчислювальних машин (комп`ютери, ноутбуки, планшети, смартфони, флеш накопичувачі та інші носії електронних документів), блокнотів та інших паперових записів на яких зберігається інформація, яка має суттєве значення для перспективи подальшого розслідування кримінального провадження, а також виявлення та вилучення банківських карток та карток мобільних операторів зв`язку за допомогою яких вчинялося кримінальне правопорушення, та грошових коштів здобутих злочинним шляхом.

В подальшому, 02.07.2024 в період часу з 07:59 год. по 08:06 год. за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 проведено обшук під час якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Xiaomi» синього кольору, який поміщено до спеціального пакету НПУ WAR 1184933 та вилучено до ВП №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області в якості речового доказу.

Наведені обставини підтверджуються витягом з ЄРДР №0000216 від 23.03.2024 та іншими документами доданими на обґрунтування клопотання.

Постановою слідчого від 03.07.2024 вилучене майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що вищевказане майно, яке було вилучене під час огляду місця події є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України має значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дане майно слід накласти арешт.

Таким чином, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на вищевказане майно, підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 02.07.2024 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон марки «Xiaomi» синього кольору, який поміщено до спеціального пакету НПУ WAR 1184933 та вилучено до ВП №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області в якості речового доказу.

Виконання та контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 .

Зобов`язати старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя