Справа № 627/636/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2024с-ще Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши подання начальника Богодухівського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про вирішення питання про звільнення від відбування покарання у виді громадських робіт у зв`язку з закінченням строків давності відносно засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пархомівка Краснокутського району Харківської області , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , засудженого 05.07.2021 Краснокутським районним судом Харківської області за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 100 годин,

у с т а н о в и в:

До суду надійшло подання начальника Богодухівського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про вирішення питання про звільнення від відбування покарання у виді громадських робіт , у зв`язку з закінченням строків давності відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування подання зазначає, , що на виконанні органу пробації знаходиться вирок Краснокутського районного суду Харківської області від 05.07.2021, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт. Даний вирок набрав законної сили 04.08.2021 та 30.08.2021 був прийнятий до виконання. ОСОБА_4 на виклики не з`являвся , на облік органу пробації не став та не був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання. Неодноразово, посадовою особою органу пробації, до СПД №2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області були направлені подання про передачу матеріалів для оголошення розшуку засудженого ОСОБА_4 , але жодне не було задоволено. Згідно довідок Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області за місцем реєстрації засуджений не проживає , зі слів родичів засудженого встановлено , що він виїхав в 2021 році до Російської Федерації та більше не повертався в с.Пархомівка , більше до кримінальної та адміністративної відповідальності станом на 14.06.2024 він не притягувався .Посилаючись на те, що строк давності виконання обвинувального вироку закінчився, на підставі п.1 ч.1 ст. 80 КК України , начальник органу пробації просить звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання , у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення подання не заперечував.

Засуджений у судове засідання не з`явився, про час і день слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник органу пробації у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Подання підтримав у повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

За таких обставин, суд вважає за необхідне розглянути клопотання без участі представника органу пробації та інших осіб, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, особову справу № 11/2021,суд вважає, що подання органу пробації підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_4 засуджено 05.07.2021 Краснокутським районним судом Харківської області за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин.

Вирок Краснокутського районного суду Харківської області від 05.07.2021 набрав законної сили 04.08.2021 та 30.08.2021 надійшов на виконання до Краснокутського РВ філії Державної установи « Центр пробації» в Харківській області .

Станом на 22.07.2024 місцезнаходження засудженого ОСОБА_4 не встановлено, з порядком і умовами відбування покарання у виді громадських робіт, він не ознайомлений

Як вбачається з матеріалів справи, для ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт ОСОБА_4 до філії Державної установи «Центр пробації» не з`являвся, в зв`язку з чим відносно нього здійснювались заходи щодо його явки, в ході виконання яких було встановлено про його не проживання за місцем реєстрації , встановити місце його знаходження станом на 22.07.2024 не вдалося.

Згідно ч.1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, органу або установи виконання покарань у випадках, встановлених законом.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15, зазначеного у постанові від 24 грудня 2015 року, ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання вироку Краснокутського районного суду Харківської області від 05.07.2021 , факт ухилення від відбування покарання засудженим ОСОБА_4 не встановлений вироком суду, та за період перебування на обліку, засуджений не вчинив нового злочину , що підтверджується довідкою УІАП ГУНП в Харківській області від 14.06.2023 року, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення засудженого від відбування покарання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України.

На підставі ст. 80 КК України, ст. 152 КВК України, ст. 537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Задовольнити подання начальника Богодухівського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 .

На підставі п. 1. ч. 1 ст. 80 КК України , звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання за вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 05.07.2021 за ч. 1 ст.125 КК України , у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 ( семи ) днів з моменту її проголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Суддя ОСОБА_1