Провадження № 1-кп/686/1613/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000508 від 08 грудня 2020 року, щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця Вінницької області, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, працюючого слюсарем сантехніком в ТОВ «АРСІД», жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він, перебуваючи згідно з наказом начальника філії Державної установи «Центр охорони здоров`я кримінально-виконавчої служби України» у Хмельницькій області № 96/к-тр від 30.09.2019 на посаді лікаря-терапевта медичної частини № 78 філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально - виконавчої служби України» в Хмельницькій області, будучи відповідно до ст. 74 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 медичним працівником зі спеціальною освітою, а також маючи відповідно до розділу 2 своєї посадової інструкції, затвердженої 02.10.2019 начальником філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Хмельницькій області, обов`язки, зокрема: організовувати та здійснювати діагностично-лікувальний процес по забезпеченню пацієнтів медичної частини терапевтичною профілактичною допомогою у відповідності до протоколів надання медичної допомоги Міністерства охорони здоров`я України; здійснювати прийом хворих відповідно до графіку; оглядати хворих та особисто засвідчувати стан їх здоров`я, такі дані, як динаміку, перебіг хвороби, фіксувати у первинній медичній документації, затвердженій чинними наказами Міністерства охорони здоров`я України; забезпечувати необхідний рівень обстеження пацієнтів у відповідності до стандартів якості діагностичного-лікувального процесу; призначати хворому відповідне лікування; визначати необхідність госпіталізації хворих у відповідні стаціонарні відділення Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально виконавчої служби України», а за необхідністю направлення до відповідних регіональних закладів Міністерства охорони здоров`я України; визначати необхідність консультативної допомоги фахівцями регіональних закладів Міністерства охорони здоров`я України, направлення на ЛКК, МСЕК з оформленням необхідної медичної документації; доповідати начальнику медчастини про випадки прийому хворих з ознаками психічних розладів, інфекційних захворювань, тяжко хворих, які підлягають розгляду судово - медичної експертизи; впроваджувати сучасні методики діагностики та лікування хворих відповідно до стандартів надання медичної допомоги Міністерства охорони здоров`я України; щорічно проходити профілактичний медичний огляд. Також будучи зобов`язаним згідно з п. «а» ч. 1 ст. 78 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992, надавати своєчасну та кваліфіковану медичну і лікарську допомогу, а також згідно п. 3.2. Етичного кодексу лікаря України від 27.09.2009, несучи відповідальність за якість і гуманність медичної допомоги, яка надається пацієнтам та будь-яких інших професійних дій щодо втручання в життя та здоров`я людини, неналежно виконав свої професійні обов`язки внаслідок недбалого до них ставлення, що зумовило настання тяжких наслідків у вигляді настання 07.12.2020 смерті засудженого хворого ОСОБА_6 від прогресуючого перебігу розшаровуючої аневризми, що зумовило гостру серцеву недостатність, яка і стала безпосередньою причиною смерті.

Так, ОСОБА_6 , будучи засудженим згідно з вироком Городоцького районного суду Хмельницької області від 19.03.2019, за ч. 1 ст. 162, ч. ч. 2, 3 ст. 185, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до двох років позбавлення волі, 07.05.2019 прибув до Державної установи «Райківецька виправна колонія (№78)» яка розташована за адресою, Хмельницька область, Хмельницький район, Гвардійська ОТГ, с. Райківці, вул. Паркова, 9, для відбуття призначеного судом покарання.

Перебуваючи в установі виконання покарань та відбуваючи міру кримінального покарання 23.11.2020, ОСОБА_6 звернувся за медичною допомогою до медичної частини № 78 філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Хмельницькій області, розташованої на території такої колонії зі скаргами на запаморочення, високий артеріальний тиск, слабкість у лівих кінцівках, головний біль, що з`явились раптово.

23.11.2020 лікарем-терапевтом ОСОБА_5 за результатами обстеження хворого ОСОБА_6 встановлено йому діагноз: гостре порушення мозкового кровообігу по ішемічному типу в басейні лівої середньомозкової артерії у вигляді помірного правобічного геміпарезу та прийнято рішення про його госпіталізацію в стаціонар медичної частин №78, де він перебував до 07.12.2020.

Неврологічна симптоматика захворювання, виявлена у ОСОБА_6 , давала підстави лікуючому лікарю ОСОБА_5 підозрювати гостре порушення мозкового кровообігу (далі ГПМК), для об`єктивного підтвердження якого, уточнення його типу, (ішемічний або геморагічний),локалізації та обсягу змін, а також для виявлення наслідків інсульту, що мав місце у 2018 році, хворий ОСОБА_6 потребував проведення КТ (МРТ) головного мозку, проведення моніторингу вітальних функцій, проведення лабараторного контролю та надання спеціалізованої медичної допомоги невропатологом, кардіологом та іншими спеціально підготовленими за проблемою інсульту спеціалістами, що є можливим в спеціалізованому інсультному відділенні багатопрофільного закладу охорони здоров`я, в багатопрофільній лікарні інтенсивного лікування або в іншому спеціалізованому закладі охорони здоров`я.

З огляду на це, лікуючий лікар ОСОБА_5 , в порушення вимог уніфікованого клінічного протоколу медичної допомоги «Системний тромболізис при ішемічному інсульті (екстрена, вторинна (спеціалізована) медична допомога)», затвердженого наказом МОЗ України «Про затвердження та впровадження медико-технологічних документів зі стандартизації медичної допомоги при ішемічному інсульті» №602 від 03.08.2012, зокрема:

-пункту 5 розділу А.2 «Загальної частини», особливості надання медичної допомоги, згідно якого лікування пацієнтів повинно відбуватися у спеціалізованих інсультних відділеннях, що зменшує летальність на 20% та інвалідність на 30%, а також зменшує витрати, пов`язані з доглядом за пацієнтом на всіх етапах надання медичної допомоги;

-пункту 7 розділу А.2 «Загальної частини», обґрунтування та основні положення протоколу, згідно якого всі пацієнти з підозрою на ГПМК незалежно від статі, віку та інших факторів після надання екстреної медичної допомоги, підлягають терміновій госпіталізації у визначені заклади охорони здоров`я;

-розділу А.2.1.2.4. «Госпіталізація» пункт 2, згідно якого термінова госпіталізація пацієнта проводиться у заклад охорони здоров`я: у відділення невідкладної (екстреної) медичної допомоги лікарні, спеціалізовані інсультні відділення, лікарню швидкої медичної допомоги (або у багатопрофільну лікарню (клінічну лікарню) інтенсивного лікування);

а також в порушення п.2.6 «Посадової інструкції лікаря-терапевта медичної частини №78», згідно якого на ОСОБА_5 покладався обов`язок визначення необхідності госпіталізації хворих у відповідні стаціонарні відділення медичних закладів Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально виконавчої служби України», чи за необхідністю направлення до відповідних регіональних закладів Міністерства охорони здоров`я України, жодних заходів для виконання зазначених вимог, не вжив, питання направлення хворого ОСОБА_6 для обстеження та надання кваліфікованої спеціалізованої медичної допомоги не ініціював.

Тобто лікар ОСОБА_5 , ігноруючи зазначені вище вимоги уніфікованого клінічного протоколу медичної допомоги «Системний тромболізис при ішемічному інсульті (екстрена, вторинна (спеціалізована) медична допомога)» а також вимоги п.2.6 Посадової інструкції лікаря-терапевта медичної частини №78», не взяв їх до уваги та не ініціював питання перед керівництвом медичної частини №78 філії Державної установи «Центр охорониздоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Хмельницькій області з метою подальшого ініціювання вказаного питання перед керівництвом Державної установи «Райківецька виправна колонія (№78)» про термінове етапування хворого ОСОБА_6 до відповідних спеціалізованих медичних закладів системи ДКВС чи МОЗ України з метою проведення належного обстеження та для подальшого надання останньому необхідної кваліфікованої спеціалізованої медичної допомоги.

При цьому, лікуючий лікар ОСОБА_5 , встановивши помилково 23.11.2020 хворому ОСОБА_6 діагноз: гостре порушення мозкового кровообігу по ішемічному типу в басейні лівої середньомозкової артерії у вигляді помірного правобічного геміпарезу, який не був підтверджений об`єктивними даними та допустивши вищезазначені порушення вимог уніфікованого клінічного протоколу медичної допомоги «Системний тромболізие при ішемічному інсульті (екстрена, вторинна (спеціалізована) медична допомога)», затвердженого наказом МОЗ України №602 від 03.08.2012, залишив ОСОБА_6 ГГ на стаціонарному лікуванні в медичній частині №78, не ініціювавши питання його госпіталізації до спеціалізованого чи багатопрофільного медичного закладу, що позбавило можливості проведення хворому обов`язкових додаткових досліджень та як наслідок своєчасного виключення діагнозу ішемічного інсульту що спонукало б лікарів до проведення обстежень в пошуках іншої патології, яка обумовлювала стан пацієнта та дозволило б своєчасно встановити правильний діагноз і врятувати життя ОСОБА_6 .

Окрім того, незважаючи на виявлення при первинному обстеженні розширення судинного пучка за рахунок аорти, акценту II тону на аорті, збільшення лівої межі серця, ОСОБА_5 не призначено та не забезпечено організацію виконання та контроль за проведенням рентгенографії органів грудної порожнини, яка могла б виявити причину таких змін; не проведено електрокардіографію, призначену в день госпіталізації, що дало б можливість виявити патологію серця та прийняти рішення про необхідність консультації кардіолога для оцінки стану хворого та визначення потреби виконання йому додаткових інструментальних і лабораторних досліджень (трансторакальної ехокардіографії, КТ аортографії, біохімічного аналізу крові, визначення в динаміці кількості еритроцитів, тропоніну тощо). Також не визначено рівень глюкози, електролітів крові, не виконувалась коагулограма, а призначені в день надходження до лікарні загальні аналізи крові та сечі були виконані не в день надходження, а лише 07.12.2020 (через два тижні після призначення). Отже хворий в медичній частині №78 Державної установи «Центр охорони здоров`я кримінально-виконавчої служби України» у Хмельницькій області, був недообстежений та стан його був недооцінений.

Надалі, протягом часу перебування в медичній частині № 78, хворому ОСОБА_6 проводилась медикаментозна терапія, направлена на лікування ішемічного інсульту (спазмолітики, антигіпертензивні, сечогінні, антитромботичні препарати, інфузійна терапія), але вона не мала ефекту. Хворий потребував госпіталізації в спеціалізований стаціонар, консультаціїкардіохірургом або судинним хірургом, проведення негайної терапії, направленої на зниження артеріального тиску, що є основним методом лікування при аневризмі та не застосовується при ішемічному інсульті. Продовження такого лікування в медичній частині №78, філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» з утриманням артеріального тиску на високому рівні, могло складати умови для прогресування аневризматичних змін аортальної стінки. Отже медична допомога (обстеження, лікування тощо) надавалась ОСОБА_6 неправильно та не в повному обсязі.

Як наслідок, хворий ОСОБА_6 , будучи залишеним лікарем ОСОБА_5 на стаціонарному лікуванні в медичній частині № 78, без надання належної та кваліфікованої медичної допомоги та догляду, 07.12.2020 о 17:30 год. помер, у зв`язку із різким падінням артеріального тиску до 40/20 мм.рт.ст., з порушенням свідомості, значним ослабленням тонів серця, за рахунок прогресуючого перебігу розшаровуючої аневризми, що спровокувала виникнення гострої серцевої недостатності, яка і стала безпосередньою причиною смерті.

Таким чином, несучи персональну відповідальність, як лікуючий лікар за проведення обстеження та лікування хворого ОСОБА_6 , порушуючи вимоги п. «д» ч. 1 ст. 6, п. «а» ч. 1 ст. 78 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.1 1.1992, п. 3.2. Етичного кодексу лікаря України від 27.09.2009, вимоги уніфікованого клінічного протоколу медичної допомоги «Системний тромболізис при ішемічному інсульті (екстрена, вторинна (спеціалізована) медична допомога)», затвердженого наказом. МОЗ України «Про затвердження та впровадження медико-технологічних документів зі стандартизації медичної допомоги при ішемічному інсульті» №602 від 03.08.2012, п.2.6 «Посадової інструкції лікаря- терапевта медичної частини №78», лікар ОСОБА_5 маючи наявні умови та можливості для проведення певних видів спостережень, подальшого встановлення правильного діагнозу та призначення відповідного лікування хворому ОСОБА_6 , володіючи при цьому достатнім кваліфікаційним рівнем та знаннями, однак не в достатній мірі використовуючи ці знання та навички при наданні медичної допомоги ОСОБА_6 , не забезпечив останньому належної уваги. Всупереч покладених на нього обов`язків не провів всіх можливих в межах медичної частини медичних обстежень що потягло за собою неправильне встановлення діагнозу хворому.

Окрім того, будучи відповідно до п.2.6 «Посадової інструкції лікаря - терапевта медичної частини № 78», зобов`язаним та маючи можливість, лікар ОСОБА_5 не ініціював питання перед керівництвом медичної частини №78 філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально - виконавчої служби України» в Хмельницькій області та не вжив особисто заходів щодо термінового етапування хворого ОСОБА_6 до відповідних спеціалізованих медичних закладів для надання останньому необхідної кваліфікованої та спеціалізованої медичної допомоги, чимненалежно виконав свої професійні обов`язки через недбале до них ставлення, що спричинило 07.12.2020 смерть ОСОБА_6 .

Не вирішення питання щодо направлення хворого ОСОБА_6 до спеціалізованого медичного закладу, не повне його обстеження та неправильно встановлений діагноз призвели до того, що необхідна хворому на той час допомога не надавалась і у зв`язку з цим захворювання продовжувало прогресувати, що і призвело до настання смерті тобто, між неналежним наданням медичної допомоги хворому ОСОБА_6 лікарем - терапевтом медичної частини № 78 філії державної установи «Центр охорони здоров`я ДКВС України» у Хмельницькій області ОСОБА_5 , що виразилося у його бездіяльності пов`язаній з не направленням хворого ОСОБА_6 до спеціалізованого медичного закладу для належного його обстеження та надання необхідної кваліфікованої медичної допомоги а також неналежному обстеженні ОСОБА_6 під час перебування його в стаціонарному відділенні медичної частини, не правильно встановленому діагнозі, не правильно призначеному лікуванні та тяжкими наслідками у вигляді настання смерті ОСОБА_6 , вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Тобто, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, у неналежному виконанні медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки для хворого.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання, яке підтримав захисник ОСОБА_4 та проти якого не заперечив прокурор, про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Потерпіла ОСОБА_7 подала до суду через прокурора заяву, в якій вказала, що не заперечує проти звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності з вказаної підстави.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років.

Заслухавши обвинуваченого ОСОБА_5 , який дав згоду на закриття кримінального провадження з підстав закінчення строків давності, прокурора та захисника, які проти цього не заперечили, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Обвинуваченого ОСОБА_5 слід звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 140 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, в зв`язку із закінченням строків давності, оскільки з дня вчинення ним нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, минуло більше трьох років. Обставин, які б свідчили про зупинення чи переривання цього строку, судом не встановлено.

Наслідки звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності роз`яснені судом обвинуваченому ОСОБА_5 та вони йому зрозумілі.

Керуючись ст.ст. 284, 314 КПК України, ст.ст. 12, 49 КК України,

ухвалив:

Клопотання обвинуваченого задовольнити.

ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження № 0000508 від 08 грудня 2020 року закрити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: