Справа № 359/6979/24
Провадження № 1-кп/359/564/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

16 серпня 2024 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

особи щодо якої вирішується клопотання ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією в залі суду клопотання уповноваженого в межах компетенції на здійснення досудового розслідування кримінальних проступків-поліцейського СРПП Бориспільського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000115, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.04.2024, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

щодо вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, яке має ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

До Бориспільського міськрайонного суду Київської області звернувся уповноважений в межах компетенції на здійснення досудового розслідування кримінальних проступків-поліцейський СРПП Бориспільського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_10 , за погодженням прокурора Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , з вищезазначеним клопотанням.

В обґрунтування зазначено, що 16.03.2024 ОСОБА_5 , не усвідомлюючи характер своїх суспільно небезпечних дій у зв`язку з його тяжким психічним станом, заподіяв своєму синові ОСОБА_8 тілесні ушкодження за наступних обставин.

16.03.2024 близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_5 разом із дружиною ОСОБА_11 та сином ОСОБА_8 перебували за своїм місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 .

В цей час між ОСОБА_5 та його дружиною ОСОБА_11 виник словесний конфлікт в який втрутився син ОСОБА_8 , зробивши зауваження своєму батьку.

Діючи несвідомо, ОСОБА_5 , перебуваючи в одній із кімнат будинку, не розуміючи протиправність своїх дій та, як результат, не передбачаючи їх наслідки, наніс синові ОСОБА_8 не менше трьох ударів ножем в область середнього пальця правої руки, передньої поверхні правого плеча у верхній третині та зовнішній поверхні правого стегна в середній третині.

Відповідно до висновку експерта № 64 від 03.05.2024 ОСОБА_8 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді різаної рани по задній поверхні проксимальної фаланги 3 пальця правої кісті; синець із колото-різаною раною по передній поверхні правого плеча у верхній третині; синець із колото-різаною раною по зовнішній поверхні правого стегна в середній третині; які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я тривалістю на строк понад 6 днів, але менш ніж 21 день.

Таким чином, в результаті нездатності ОСОБА_5 усвідомлювати характер своїх дій та як наслідок ними керувати, ним вчинено суспільно-небезпечне діяння, яке має ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, тобто в нанесенні легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_8 .

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила суд застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру та госпіталізувати його до спеціального закладу для надання стаціонарної психіатричної допомоги.

У своїх вільних показаннях ОСОБА_5 повідомив, що в той день та час він був вдома та сперечався зі своєю дружиною з приводу побутових питань. В цей час із своєї кімнати вийшов його син ОСОБА_8 і почав заподіювати йому удари ногами по спині та вибив два зуба, які почали шататися та він їх вставив назад. За допомогою ножів він захищався від сина. Ударів йому не наносив.

Потерпілий ОСОБА_8 , у судовому засіданні дав показання, що проживає разом із батьком та матір`ю. Протягом семи місяців його батько ОСОБА_5 веде себе дивно та неадекватно. В той день близько 21 год. він почув сварку між батьком та матір`ю і вийшов зі своєї кімнати їх заспокоїти. Усвідомлює, що звернувся до батька у грубій лайливій формі. ОСОБА_5 схопив два кухонні ножі, один з яких приставив йому до горла та робив рухи з ножами в руках в його сторона. Він відступав та руками відбивався. Відступав до котельні, після чого сховався в її приміщенні та закрив за собою двері. В приміщенні котельні він виявив порізи на своєму тілі та попросив матір викликати поліцію та швидку допомогу. Потім вийшов з котельні та дізнався від матері, що батько ОСОБА_5 помив ножі та склав їх на місце. Щоб уникнути подальшого отримання тілесних ушкоджень, став між шафою з ножами та батьком. Коли батько ОСОБА_5 намагався підійти до шафи, скрутив його та зв`язав до приїзду поліції та швидкої допомоги.

Свідок ОСОБА_11 надала показання, які повністю збігаються з показаннями потерпілого ОСОБА_8 .

Захисник адвокат ОСОБА_7 проти задоволення клопотання заперечував, просив не застосувати примусові заходи медичного характеру відносно ОСОБА_5 , а застосувати заходи медичного впливу амбулаторно.

У судовому засіданні законний представник ОСОБА_6 та особа відносно якої вирішується клопотання ОСОБА_5 підтримали позицію захисника.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, вважає клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_5 не визнав себе винним, його вина у вчиненні суспільно-небезпечного діяння повністю підтверджується зібраними у справі доказами, а саме:

- витягом;

-даними заяви;

-протоколом огляду місця події;

-висновком судово-психіатричного експерта № 729 від 19.06.2024 відділення амбулаторних судово-психіатричних експертиз ДУ «Інституту судової психіатрії МОЗ України» відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_5 страждав під час скоєння інкримінованих йому дій та страждає в даний час на хронічне стійке психічне захворювання Шизофренія, параноїдна форма. Безперервний тип перебігу. Параноїдний синдром (згідно з МКХ-10: F20.0). ОСОБА_5 в період скоєння інкримінованих йому дій не міг та не може в теперішній час усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 становить суспільну небезпеку та потребує поміщення його в спеціальний заклад для надання стаціонарної психіатричної допомоги, а також запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь;

-висновком судово-медичної експертизи №21 від 21.03.2024 відносно ОСОБА_8 в якого були виявлені легкі тілесні ушкодження що потягли короткочасний розлад здоров`я;

-протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_8 з відеозаписом;

-протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_11 з відеозаписом;

-постановами слідчих про визнання речовими доказами і доручення їх до матеріалів кримінального провадження;

-протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 14.06.2024 до медичних карток ОСОБА_5 та виписок стаціонарного хворого з психіатричних закладів.

Також в судовому засіданні судом були дослідженні докази, що посвідчують та характеризують особу ОСОБА_5 .

Указані матеріали досудового розслідування були відкриті сторонам кримінального провадження, відповідно до ст. 290 КПК України, про підтверджується матеріалами кримінального провадження та не заперечувалось ними в судовому засіданні. Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, належні, допустимі та достатні, а сукупність зібраних доказів є достатніми та взаємозв`язаними між собою, тому суд покладає їх в основу судового рішення.

Таким чином, вивчивши та дослідивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 своїми діями, які виразились у нанесенні легкого тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_8 , тобто вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке має ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Водночас, згідно висновку судово-психіатричного експерта № 729 від 19.06.2024 відділення амбулаторних судово-психіатричних експертиз ДУ «Інституту судової психіатрії МОЗ України» відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_5 страждав під час скоєння інкримінованих йому дій та страждає в даний час на хронічне стійке психічне захворювання Шизофренія, параноїдна форма. Безперервний тип перебігу. Параноїдний синдром (згідно з МКХ-10: F20.0). ОСОБА_5 в період скоєння інкримінованих йому дій не міг та не може в теперішній час усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 становить суспільну небезпеку та потребує поміщення його в спеціальний заклад для надання стаціонарної психіатричної допомоги, а також запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до характеризуючих особу даних ОСОБА_5 , за місцем проживання характеризується посередньо. На обліку у лікаря-нарколога не перебуває Раніше не судимий. Згідно епік різа стаціонарного хворого, ОСОБА_5 звертається за медичною допомогою до лікаря-психіатра з приводу шизофренії, параноїчної форми, у зв`язку з чим перебуває під наглядом у психіатра.

Зазначене вище свідчить про те, що ОСОБА_5 вчинив інкриміноване йому суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності та на даний час є неосудним.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру та госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 503 КПК України передбачено, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 503 КПК України кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій. При цьому не враховуються попередня судимість, факт вчинення раніше кримінального правопорушення, за який особу звільнено від відповідальності або покарання, факт застосування до неї примусових заходів медичного характеру. Примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке має ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Однак, ОСОБА_5 не підлягає кримінальній відповідальності, так як під час вчинення суспільно-небезпечного діяння, він страждав і страждає в даний час на психічне захворювання - Шизофренія, параноїдна форма. Безперервний тип перебігу. Параноїдний синдром (згідно з МКХ-10: F20.0), внаслідок чого перебував в стані неосудності, тобто не міг усвідомлювати свої дії та керуватися ними, у зв`язку з чим до нього необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру.

Визначаючи вид примусових заходів медичного характеру, суд враховує обставини вчинення і тяжкість вчиненого діяння, характер і тяжкість захворювання ОСОБА_5 , а також ступінь небезпечності останнього для інших осіб.

Водночас, характер і тяжкість захворювання неосудної особи можуть бути визначені комісією лікарів при проведенні відповідної судової експертизи. Наявність у провадженні такого висновку для вирішення судом питання про застосування примусових заходів медичного характеру є обов`язковим.

У відповідності до даних висновку судово-психіатричного експерта № 729 від 19.06.2024 відділення амбулаторних судово-психіатричних експертиз ДУ «Інституту судової психіатрії МОЗ України», ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного характеру та госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Враховуючи вищевикладене та небезпечність ОСОБА_5 , внаслідок його психічного стану для самого себе та інших осіб, а також можливість спричинення іншої істотної шкоди такою особою є очевидною, тому відносно нього необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру та госпіталізувати до закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обраний, підстав для його обрання судом не встановлено.

Речові докази та судові витрати у справі відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі викладеного та керуючись ст. 349, ч. 2 ст. 369, ст. 370, ч. 3 ст. 371, ст. ст. 372, 376, 395, 503, 507, 512, 513, 516 КПК України, ст. 19, ст. ст. 92-94, ч. 2 ст. 125 КК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання уповноваженого в межах компетенції на здійснення досудового розслідування кримінальних проступків-поліцейського СРПП Бориспільського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000115, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.04.2024, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, відносно ОСОБА_5 , задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру, в порядку ст. ст. 512, 513 КПК України, та госпіталізувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до спеціального закладу для надання стаціонарної психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Речові докази та судові витрати у справі відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали. Копія ухвали негайно після її проголошення вручається учасникам судового процесу.

Копії ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру після набрання законної сили надіслати на виконання до закладу охорони здоров`я, який надає психіатричну допомогу за місцем проживання особи щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру та в експертну установу, де особа перебувала на обстеженні.

Суддя: ОСОБА_1