Провадження № 1-кс/686/7341/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні №0001292 від 22.08.2024 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03.09.2024 року прокурор відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке 02.09.2024 р., було вилучено під час проведення особистого обшуку ОСОБА_4 , в ході його затримання, а саме на належні останньому мобільний телефон марки «Iphone», моделі «12 ProMax», ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , з сім карткою № НОМЕР_3 , дві банківські картки «ПриватБанку» № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 , дві банківські картки «А Банку» № НОМЕР_6 та № НОМЕР_7 , банківську картку «Спорт Банку» № НОМЕР_8 , з метою збереження речових доказів.

В обґрунтування клопотання прокурором, зазначено, що «cлідчим управлінням ГУНП в Хмельницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001292, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.08.2024 р.

Досудовим розслідуванням встановлено, 22.08.2024 на адресу СУ ГУНП в Хмельницькій області надійшли матеріали правоохоронних органів про те, що громадянин « ОСОБА_5 », протягом 2024 року, на території Хмельницької області організовує незаконне переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів..

02.09.2024, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано, в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332 КК України, в ході чого було проведено особистий обшук останнього в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Iphone», моделі «12 ProMax», ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , з сім карткою № НОМЕР_3 ; дві банківські картки «ПриватБанку» № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 ; дві банківські картки «А Банку» № НОМЕР_6 та № НОМЕР_7 ; банківську картку «Спорт Банку» № НОМЕР_8 .

02.09.2024, вилучені речі постановою слідчого, визнані речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

Враховуючи, що мобільний телефон марки «Iphone», моделі «12 ProMax», ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , з сім карткою № НОМЕР_3 , дві банківські картки «ПриватБанку» № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 , дві банківські картки «А Банку» № НОМЕР_6 та № НОМЕР_7 та банківська картка «Спорт Банку» № НОМЕР_8 , є речовими доказами, на яких збереглись сліди вчинення кримінального правопорушення, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були знаряддям кримінально протиправних дій.

Для забезпечення збереження речових доказів, виникла необхідність накладення арешту на вище вказані об`єкти.

Крім цього, в ході досудового розслідування з метою встановлення обставин кримінального правопорушення вказані об`єкти, а також майно будуть використанні при проведенні слідчих дій.»

Прокурор, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду клопотання у судове засідання не з`явився, зазначив про розгляд за його відсутністю, вимоги клопотання підтримав.

Згідно ч.2 ст. 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна виклик власника майна не здійснювався.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з наданих матеріалів, 02.09.2024 р., у ході проведення, у період часу, з 12 год. 51 год. по 13 год. 14 хв., особистого обшуку, під час затримання у ОСОБА_4 , окрім іншого, було вилучено належний йому мобільний телефон марки «Iphone», моделі «12 ProMax», ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , з сім карткою № НОМЕР_3 . Вказана річ, на яку просить накласти арешт прокурор, відповідає критеріям речових доказів, відповідно до ст.98 КПК України, оскільки існує сукупність підстав і підозр вважати, що вона була знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегла на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому, ця річ 02.09.2024 р., постановою слідчого, була визнана речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання, слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Враховуючи вказані обставини, клопотання прокурора, про накладення арешту на мобільний телефон із сім карткою, є обґрунтованим та підлягає задоволенню. З метою забезпечення збереження речового доказу, запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення, відчуження, а також, з метою забезпечення проведення судових експертиз, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт, з тимчасовим позбавленням права відчуження, розпорядження, користування, на майно, яке 02.09.2024 р., було вилучено під час проведення особистого обшуку ОСОБА_4 , в ході його затримання, а саме на належний останньому мобільний телефон марки «Iphone», моделі «12 ProMax», ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , з сім карткою № НОМЕР_3 .

На даному етапі кримінального провадження не надано доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, і потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження. Менш обтяжливий спосіб арешту майна, на думку слідчого судді, призведе до неможливості збереження речового доказу та може призвести до його приховування, пошкодження, знищення, відчуження або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному, швидкому та неупередженому розслідуванню.

Разом з тим, не підлягає задоволенню подане прокурором клопотання в частині накладення арешту на вилученні 02.09.2024 року у ОСОБА_4 , в ході особистого обшуку, під час затримання,: належні йому дві банківські картки «ПриватБанку» № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 , дві банківські картки «А Банку» № НОМЕР_6 та № НОМЕР_7 , банківську картку «Спорт Банку» № НОМЕР_8 , оскільки вказані банківські платіжні картки лише пов`язані з рахунками, що належать держателям карток, проте власниками таких карток є банки-емітенти, що випустили картки, в даній ситуації - АТ КБ «Приват Банк», АТ «ТАСКОМБАНК» та АТ «А-БАНК». Так, ці платіжні засоби є особливим видом банківських розрахункових документів і призначені для оплати покупок товарів чи послуг, оплати інших зобов`язань та отримання готівки з банківських рахунків. При цьому, слідчим суддею враховується, що вилучення вищевказаних банківських платіжних карток може позбавити осіб, які цими картками користувались, можливості пролонгувати картки, а також отримувати та використовувати, зокрема, й легальні доходи (заробітну плату або соціальні виплати). Слідчий суддя вважає, що докази незаконного переправлення осіб через державний кордон України, та факти проведення певних банківських операцій, можливо отримати без накладення арешту на платіжні банківські картки № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 та № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 . Інформацію про рух коштів по відповідних рахунках, що належать держателям банківських платіжних карток, орган досудового розслідування може отримати з дотриманням вимог Закону України «Про банки і банківську діяльність», шляхом здійснення тимчасового доступу до документів, які знаходяться у володінні відповідних юридичних осіб. А тому, накладення арешту на вказані банківські картки не є виправданим та буде надмірним втручанням в права та інтереси осіб, які цими картками користувались. Отже, на даному етапі досудового розслідування, відсутні підстави вважати, що в даному випадку може бути досягнута мета арешту, як заходу забезпечення кримінального провадження, а також може бути виконане завдання арешту. До того ж, об`єктивна істина у кримінальному провадженні не може бути встановлена за допомогою накладення арешту на описані, вилучені у ОСОБА_4 банківські картки. В даному випадку, обставини вчинення кримінального правопорушення можливо встановити без застосування арешту вказаного майна. Зокрема, факт відшукання вказаних банківських карток, вже зафіксовано у відповідному протоколі обшуку. Слідчий суддя вважає, що додаткові відомості (зокрема, про проведені банківські операції за рахунками, осіб, які ці рахунки відкривали), які, ймовірно, планує здобути сторона обвинувачення, можливо отримати без накладення арешту на зазначені банківські картки. Тому, в даному випадку такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами володільців майна і завданнями цього кримінального провадження. Отже, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який ідеться в клопотанні прокурора.

Керуючись ст.ст.170 - 173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке 02.09.2024 р., було вилучено під час проведення особистого обшуку ОСОБА_4 , в ході його затримання, а саме на належний останньому мобільний телефон марки «Iphone», моделі «12 ProMax», ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , з сім карткою № НОМЕР_3 , шляхом тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вищезазначеним майном, з метою забезпечення збереження речових доказів.

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозр юваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя