Справа № 487/4077/24
Провадження № 1-кс/487/4193/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2024 м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Херсонській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0000236 від 17.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, про передачу речових доказів,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу СУ ГУНП в Херсонській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0000236 від 17.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, звернулася до слідчого судді з клопотанням про передачу речових доказів.

У клопотанні слідчий, посилаючись на ч. 9 ст. 100 КПК України, просила передати на баланс ГУНП в Херсонській області з можливістю їх подальшого використання за призначенням підрозділом з вирішення надзвичайних ситуацій КОРД (корпус оперативно-раптової дії) та РПОП (рота поліції особливого призначення) ГУНП, речові докази у кримінальному провадженні №0000236 від 17.02.2024, перелік яких наведений у клопотанні, всього 47 позицій.

Слідчий суддя вважає, що клопотання слід повернути без розгляду з таких підстав.

Частиною 1 ст. 1 КПК встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Відповідно до пунктів 1, 2, 17 ч. 1 ст. 7 КПК зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Чинний кримінальний процесуальний закон розрізняє поняття «суд» та «слідчий суддя», визначаючи стадії кримінального провадження (досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність) здійснення ними своїх повноважень та належним чином розмежовуючи їх.

Тобто, у випадку, коли кримінальне провадження закрите слідчим, клопотання подане в порядку ч. 9 ст. 100 КПК про долю речових доказів вирішується судом, а не слідчим суддею.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження. Пунктом 18 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.

Слідчий суддя бере участь та здійснює контроль у кримінальному провадженні лише на етапі досудового розслідування

Частиною 3 ст. 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Судом встановлено, що до слідчого судді Заводського районного суду 26.07.2024 надійшло клопотання про передачу речових доказів у кримінальному провадженні №0000236 від 17.02.2024. Вказане кримінальне провадження постановою слідчого 25.07.2024 закрито у зв`язку з встановленням відсутності в діянні осіб складу кримінального правопорушення. Отже досудове розслідування у цьому кримніальному провадженні закінчено його закриттям.

Таким чином, розгляд зазначеного клопотання у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України повинен здійснювати суд, а не слідчий суддя, який на даному етапі не наділений відповідними повноваженнями, а тому клопотання про передачу речових доказів слід повернути слідчомубез розгляду.

Керуючись ст. 100 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0000236 від 17.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, про передачу речових доказів повернути слідчому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1