Справа № 138/874/24
Провадження №:1-кп/138/141/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

в ході розгляду у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду кримінального провадження №0000090 від 13.02.2024 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Нижньовартовськ Тюменської області російськовї федерації, громадянки України, зареєстрваної за адресою: АДРЕСА_1 , освіта неповна-середня, раніше судимої:

- 11.03.2002 Ленінським районним судом м. Чернівці за ст.ст. 185 ч. 2,3 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 09.03.2005 Шевченківським районним судом м.Чернівці за ст. 185 ч. 2 ст. 71 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі;

- 09.04.2008 Шевченківським районним судом м. Чернівці за ст.ст. 121 ч. 1, 185 ч. 2, 70 ч.1 КК України до позбавлення волі на строк 5 років;

- 13.07.2012 Садгірським районним судом м. Чернівці за ст.ст.185 ч. 2, 71 КК України до 2 років 5 місяців позбавлення волі; 21.05.2014 Садгірським районним судом м.Чернівці за ст. 385 ч. 1 КК України до штрафу в розмірі 1700 гривень;

- 05.01.2015 Шевченківським районним судом м.Чернівці за ст.ст.185 ч.2 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 8 місяців;

- 31.08.2017 Садгірським районним судом м.Чернівці за ст.185 ч.2 КК України до арешту строком на 6 місяців;

-10.10.2018 Першотравневим судом м. Чернівці за ст.ст.185 ч. 2, 71 КК України до 1 року 4 місяців позбавлення волі;

-18.12.2018 Садгірським районним судом м. Чернівці за ст.185 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 16.07.2019 Шевченківським районним судом м. Чернівці за ст.ст.185 ч.2 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;

-18.06.2020 Шевченківським районним судом м. Чернівці за ст.ст. 185 ч. 2 КК України до арешту строком на 5 місяців;

-16.05.2022 Першотравневим судом м.Чернівці за ст.ст.185 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи неодноразово судимою за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, за які відбувала покарання у місцях позбавлення волі, будучи звільненою умовно-достроково, на шлях виправлення не стала, належних висновків не зробила, натомість вчинила новий, умисний, корисливий злочин проти власності.

ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 ведено воєнний стан, який діє і на даний час, вчинила умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 13 лютого 2024 року орієнтовно в період з 17:47 по 18:05 годину, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні КНП «Могилів-Подільська ОЛІЛ» Могилів-Подільської міської ради, розташованої по вул. Полтавська, 89/2 у м. Могилів-Подільський Вінницької області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, діючи умисно, таємно, з корисливим мотивом, повторно, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу зайшла у коридор кардіологічного відділення даної установи, що знаходиться на третьому поверсі, де, скориставшись тим, що за її діями не спостерігають сторонні особи, з вішалки, яка розміщена при вході у коридор, вчинила крадіжку жіночої зимової куртки з капюшоном торгівельної марки «ELTEX», модельний ряд «Fashion style fashion Milano» 58 розміру, яка належить ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_5 з місця події зникла, викраденим розпорядилась на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 , згідно висновку експерта від 14.02.2024 №СЕ-19/102-24/2913-ТВ, матеріальну шкоду на загальну суму 2300 гривень.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 дала згоду на закриття кримінального провадження відносно неї на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 не заперечував щодо закриття в частині кримінального провадження відносно обвинуваченої на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні не заперечувала щодо закриття в частині кримінального провадження відносно обвинуваченої на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Заслухавши клопотання обвинуваченої, думку прокурора, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступних висновків.

Положеннями ч.1 ст.3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст.3 КК України).

Згідно ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до вимог пункту 4-1 частини першої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно ч.7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Частинами першою та третьою статті 479-2 КПК України передбачено, що суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Законом України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набув чинності 09.08.2024, внесені зміни до статті 51 КУпАП, згідно з якими дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, визнається дії щодо майна вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 5 підрозділ 1 розділу XX ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК України розмір податкової соціальної пільги дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Статтею 7 Закону України від 09.11.2023 № 3460-IX «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи встановлений у сумі 3028 гривень.

Таким чином дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, визнаються дії щодо майна вартістю до 3028 гривень.

Розмір шкоди, заподіяний потерпілійОСОБА_6 , інкримінованими обвинуваченій ОСОБА_5 діями, становить 2300 гривень, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_5 майна по зазначеному епізоду становила 2300 грн., тобто ця сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-ІХ та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 3028 грн, з огляду на передбачений ст.58 Конституції України; ст.5 КК України принцип зворотної дії в часі, беручи до уваги, що обвинувачена не заперечує проти закриття в частині кримінального провадження щодо неї на підставі пункту 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження щодо останньої підлягає закриттю в частині.

Згідно висновку Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, зробленого в постанові від 1 лютого 2024 року у справі №930/497/23, закриття кримінального провадження стосовно особи з нереабілітувальних підстав і застосування до неї м`якшої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє її від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз, а томувідповідно до вимог ст.ст.122, 124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, слід стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Долю речових доказів вирішити згідно ст.100 КПК України.

Керуючись п. 4-1 ч.1 ст. 284, 372, ч.2 ст.376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000090 від 13.02.2024, відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185 КК України, закрити у зв`язку з набранням чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою, на підставі п. 4-1 ч.1 ст.284 КПК України, в частині, по епізоду таємного викрадення чужого майна 13.02.2024 у ОСОБА_6 на суму 2300 гривень.

Речові докази: жіночу куртку торгівельної марки «ELTEX» модельний ряд «FASHION STYLE FASHION MILANO» розмір 58, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 повернути останній.

Понесені по справі процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення експертизи в сумі 1514 гривень 56 копійок стягнути з ОСОБА_5 на користь держави (стягувач Вінницький НДЕКЦ МВС України).

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення через Могилів-Подільський міськрайонний суд і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя: ОСОБА_1