Справа № 712/8491/24
Провадження № 1-кс/712/3547/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2024 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянув внесене у кримінальному провадженні за № 0001989, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.12.2023 року, старшим слідчим Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_7 , клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тальне Черкаської обл., українця, громадянина України, оперуповноваженого (по боротьбі з незаконним обігом наркотичних засобів) оперативного відділу Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 367КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що

Досудовим розслідуванням установлено, що у провадженні Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001989 від 14.12.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 367 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 , перебуваючи згідно з наказом від 06.11.2017 № 155 о/с начальника ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» (далі - Установа) з 06.11.2017 на посаді оперуповноваженого (по боротьбі з незаконним обігом наркотичних засобів) оперативного відділу Установи, маючи спеціальне звання майора внутрішньої служби, будучи в силу положень ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівником правоохоронного органу, при цьому постійно здійснюючи функції представника влади та відповідно до ч. 3 ст. 18 та п. 1 примітки до ст. 364 КК України, з моменту призначення на вказану посаду, будучи службовою особою правоохоронного органу, всупереч Конституції України, посадовій інструкції, Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», Кримінально-виконавчого кодексу України, наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», Загальної декларації прав людини, Європейської конвенції з прав людини, Європейських пенітенціарних правил, Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Основні принципи поводження з в`язнями», вчинив службову недбалість, що спричинило загибель людини за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , обіймаючи зазначену посаду, будучи зобов`язаним згідно з Розділом 2 Посадової інструкції оперуповноваженого (по боротьбі з незаконним обігом наркотичних засобів) оперативного відділу Установи (яка затверджена 25.07.2018 начальником колонії та цього ж дня з нею ознайомлено ОСОБА_5 ) на пошук, фіксацію фактичних даних про протиправну діяльність окремих осіб та груп, відповідальність за які передбачена КК України з метою: попередження, припинення і розкриття злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних речовин вчинених в установі засудженими, а також працівниками колонії; виявлення протиправних намірів засуджених у сфері незаконного обігу наркотичних речовин; попередження та викриття каналів надходження на охороняємий об`єкт наркотичних речовин; виявляти, ставити на облік та вести списковий облік осіб, схильних до вживання і розповсюдження наркотичних речовин; проводити систематичний та глибокий аналіз оперативної обстановки в установі по напрямку боротьби з незаконним обігом наркотичних речовин, недбало поставився до виконання вказаних службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам засудженого ОСОБА_8 , що спричинило загибель останнього.

Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що в Установі відбував покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засуджений вироком від 06.10.2022 Соснівського районного суду м. Черкаси за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України.

Під час відбування покарання, 14.12.2023 біля 06 години 45 хвилин засуджений ОСОБА_8 виявлений іншими засудженими відділення Установи на власному спальному місці відділення соціально-психологічної служби № 3 (бригада № 31) без ознак життя.

Причиною загибелі вказаного засудженого стало отруєння метадоном (який включено до таблиці 2 списку 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів згідно з Постановою від 06.05.2000 № 770 Кабінету Міністрів України).

При цьому, відповідно до ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60/95-ВР, діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках - у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади. Діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, та прекурсорів, включених до таблиці IV Переліку, здійснюється юридичними особами всіх форм власності за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, якщо інше не передбачено цим Законом.

Відповідно до ст. 27 зазначеного Закону придбання наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, фізичною особою за медичними показаннями здійснюється лише за рецептом лікаря.

Таким чином, засуджений ОСОБА_8 не мав вільного доступу до вказаного наркотичного засобу, який він придбав за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, відбуваючи покарання в Установі.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 10.03.2020 № 862/5 Про затвердження Положення про державну установу «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» у новій редакції, виправна колонія є установою закритого типу та відповідно до діючого законодавства здійснює правозастосовні та правоохоронні функції, основними завданнями виправної колонії є: виконання покарань у виді позбавлення волі на певний строк; дотримання прав осіб, які тримаються у виправній колонії, вимог нормативно-правових актів щодо виконання і відбування кримінальних покарань, реалізація їх законних прав та інтересів.

При цьому, виправна колонія відповідно до покладених на неї завдань: забезпечує виконання нормативно-правових актів з питань, що належать до її компетенції, зокрема вироків; виконує вимоги нормативно-правових актів щодо забезпечення порядку та умов тримання засуджених, а також безпеки засуджених; створює необхідні умови для забезпечення прав та законних інтересів засуджених; організовує та здійснює охорону, належну ізоляцію та постійний нагляд за засудженими; здійснює профілактику злочинності, запобігає вчиненню злочинів і дисциплінарних проступків самими засудженими і що; здійснює заходи щодо виявлення і попередження злочинів, асоціальних намірів осіб, які тримаються у виправній колонії до них; здійснює безперервний контроль за станом оперативної обстановки у виправній колонії, тощо.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України ОСОБА_5 , будучи працівником державного органу під час виконання своїх службових обов`язків зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Проте, під час виконання службових обов`язків ОСОБА_5 проігноровано вимоги Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» 23.06.2005 № 2713-IV, за якими основними принципами діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України (далі ДКВС) є законність, повага та дотримання прав і свобод людини та громадянина (ст. 2), а правовою основою діяльності ДКВС України є Конституція України, цей та інші закони України, акти Президента України і Кабінету Міністрів України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти Міністерства юстиції України (ст. 3), при цьому персонал ДКВС України під час виконання покладених на нього обов`язків керується законами та іншими нормативно-правовими актами, діє на підставі та в межах своїх повноважень

(ст. 21).

За змістом ст. 18 вказаного Закону посадові та службові особи органів і установ виконання покарань зобов`язані: виконувати покарання відповідно до вимог кримінально-виконавчого законодавства; забезпечувати дотримання прав людини і громадянина, реалізацію законних прав та інтересів засуджених і осіб, узятих під варту, вимог законодавства щодо виконання і відбування кримінальних покарань; виконувати вироки, постанови і ухвали суду, а також рішення, прийняті прокурорами і слідчими в установленому законом порядку і в межах їх компетенції; тримати осіб, узятих під варту; застосовувати передбачені законом засоби виправлення і ресоціалізації засуджених; забезпечувати правопорядок, додержання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку в установах виконання покарань та вимагати від засуджених і осіб, узятих під варту, інших осіб виконання ними обов'язків, установлених законом; запобігати вчиненню кримінальних правопорушень та дисциплінарних проступків в органах і установах виконання покарань; забезпечувати охорону, ізоляцію та нагляд за засудженими і особами, узятими під варту; виявляти, припиняти кримінальні правопорушення, вчинені в установах виконання покарань; виявляти причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних правопорушень і порушень режиму в установах виконання покарань.

Наведені вимоги Закону та посадової інструкції ОСОБА_5 під виконання ним службовим обов`язків проігноровано через несумлінне ставлення до них, а внаслідок службової недбалості ОСОБА_5 , яка виразилась у невжитті достатніх і належних заходів, передбачених вказаними нормативними документами, посадовою інструкцією, допущено потрапляння до Установи наркотичного засобу «метадон» та вживання якого, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, засудженим ОСОБА_8 стало причиною його загибелі.

Всупереч вимог зазначених нормативних актів та посадової інструкції ОСОБА_5 не забезпечено своєчасне виявлення і перекриття каналу надходження до Установи наркотичного засобу «метадон», яким отруївся засуджений ОСОБА_8 , встановлення і викриття осіб, винних у збуті зазначеного наркотичного засобу в Установу.

ОСОБА_5 не вжито достатніх заходів до своєчасного виявлення схильності ОСОБА_9 щодо вживання наркотичних засобів, хоча згідно з висновком вказаної судово-медичної експертизи при зовнішньому дослідженні виявлено цяткові ранки задньо-зовнішніх поверхонь правої та лівої гомілки, цяткові ранки правої та лівої кисті по тильних поверхнях, які утворились від дії гострих предметів, цілком можливо на місці проведення внутрішньовенних ін`єкцій, що свідчить про систематичне вживання наркотиків вказаним засудженим і виникнення у нього відповідної залежності з цього приводу.

З урахуванням наведеного, всупереч вимог посадової інструкції, ОСОБА_5 не вжито своєчасних і достатніх заходів, спрямованих на виявлення, поставлення ОСОБА_8 на відповідний облік осіб, схильних до вживання і розповсюдження наркотичних речовин в Установі.

Крім того, ОСОБА_5 в ігнорування вимог зазначених нормативних актів та посадової інструкції не здійснювався належний системний та глибокий аналіз оперативної обстановки в Установі по напряму боротьби з незаконним обігом наркотичних засобів, про що свідчить відсутність отриманої навіть після загибелі ОСОБА_8 інформації про наркотичну залежність останнього, вживання ним під час відбування покарання в Установі наркотиків, вжиття заходів з виявлення, попередження та перекриття каналів надходження до цього засудженого наркотиків, викриття та притягнення до відповідальності осіб, які вчиняли збут наркотичних засобів загалом в Установу та безпосередньо засудженому ОСОБА_8 , внаслідок чого допущено загибель останнього від отруєння наркотичним засобом «метадон».

Під час виконання службових обов`язків ОСОБА_5 залишено поза увагою положення ст. 1 КВК України, за якими Кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Також під час реалізації наданих повноважень ОСОБА_5 проігноровано вимоги ст. 7 КВК України, за якими держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених, забезпечує необхідні умови для їх виправлення і ресоціалізації, соціальну і правову захищеність та їх особисту безпеку.

При цьому, ОСОБА_5 безвідповідально, всупереч зазначених вимог залишено поза увагою виконання вимог ст.ст. 102, 104 КВК України щодо забезпечення режиму в Установі і здійснення оперативно-розшукової діяльності, основним завданням якої є пошук і фіксація фактичних даних про протиправну діяльність окремих осіб та груп з метою: забезпечення безпеки засуджених, персоналу колоній та інших осіб; попередження і виявлення кримінальних правопорушень, вчинених у колоніях, а також порушень встановленого порядку відбування покарання; вивчення причин і умов, що сприяють вчиненню злочинів та інших правопорушень; надання правоохоронним органам, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність або кримінальне провадження, допомоги в розкритті, припиненні та попередженні кримінальних правопорушень.

Всупереч вимог вказаних нормативних актів, посадової інструкції ОСОБА_5 не дотримано під час виконання службових обов`язків вимог наказу Міністерства юстиції України від 28.08.2018 № 2823/5 «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань» (далі ПВР), які згідно з Розділом І обов`язкові для виконання персоналом установ виконання покарань.

Виконуючи службові обов`язки ОСОБА_5 залишено поза увагою положення Розділу ХХІІІ ПВР, за якими нагляд за засудженими є системою заходів, спрямованих на забезпечення відбування та виконання кримінальних покарань у виді позбавлення волі шляхом цілодобового і постійного контролю за поведінкою засуджених у місцях їх проживання та праці, попередження та припинення з їх боку протиправних дій.

Таким чином, засуджені під час відбування покарання у виправних колоніях перебувають під постійним наглядом адміністрації виправної колонії, при цьому мають бути забезпечені реалізація та захист їх прав як громадян та безпека.

Неналежне виконання ОСОБА_5 службових обов`язків, ігнорування положень зазначених нормативних актів та посадової інструкції, що спричинило загибель ОСОБА_9 грубо порушило вимоги ст. 3 Конституції України, за якими людина, її життя і здоров`я визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

При цьому, Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Стаття 27 Основного Закону визначає, що обов`язок держави - захищати життя людини. Однак, внаслідок неналежного виконання службових обов`язків ОСОБА_5 ці положення найвищої акту юридичної дії в України грубо порушено.

Неналежне виконання ОСОБА_5 службових обов`язків, внаслідок чого помер ОСОБА_8 , який утримувався в Установі і перебував під контролем держави (ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), призвело і до порушення ст. 3 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948, ст. 2 Європейської конвенції з прав людини від 04.11.1950, Європейських пенітенціарних правил (Рекомендація № R (2006)2 Комітету Міністрів держав-учасниць), прийнятих Комітетом Міністрів 11.01.2006 та Резолюції № 45/111 Генеральної Асамблеї ООН від 14.12.1990 «Основні принципи поводження з в`язнями».

Наведені обставини у їх сукупності вказують на те, що ОСОБА_5 , будучи службовою особою, відповідальною за боротьбу з незаконним обігом наркотичних засобів в Установі передбачав, що внаслідок неналежного виконання ним своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них щодо: попередження, припинення і розкриття злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних речовин вчинених в Установі засудженими, а також працівниками колонії; виявлення протиправних намірів засуджених у сфері незаконного обігу наркотичних речовин; попередження та викриття каналів надходження на охороняємий об`єкт наркотичних речовин; ставлення на облік та ведення спискового обліку осіб, схильних до вживання і розповсюдження наркотичних речовин; проведення систематичного та глибокого аналізу оперативної обстановки в Установі по напрямку боротьби з незаконним обігом наркотичних речовин, може бути допущено порушення охоронюваних законом прав, свобод та інтересів засудженого ОСОБА_8 та спричинить загибель останнього, але легковажно розраховував на її відвернення.

11.07.2024, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 367 КК України службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило загибель людини.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: висновком судово-медичного експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; протоколами допитів свідків;документами, отриманим у ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)»;висновком службового розслідування, проведеного у Департаменті з питань виконання кримінальних покарань; іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий в клопотанні вказує, що доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжкими у розумінні ст. 12 КК України. У разі доведення вини, ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або без такого, що є достатнім стимулюючим фактором переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

В той же час, ОСОБА_5 було вручено повістки про виклик до органу досудового розслідування для участі у отриманні повідомлення про підозру, пам`ятки про процесуальні права і обов`язки підозрюваного, допиту в якості підозрюваного, а також проведенні інших слідчих та процесуальних дій, однак останній прибувати відмовився, хоча поважних причин для неприбуття не мав. При цьому подав заяву до прокуратури про його відмову прибути, однак у ній також поважних причин неприбуття зазначено не було.

Слідчий вважає, що викладене є достатніми мотивуючим фактором вчинення спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду та свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 користуючись зв`язками, здобутими за час роботи в органах виконання покарань на посаді оперативного співробітника, та будучи обізнаним про спосіб, форми та методи проведення слідчих (розшукових)дій, може особисто або опосередковано негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду, через прохання чи погрози, або іншим шляхом знищити, приховати або спотворити докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також речі та документи, які містять інформацію щодо вчиненого кримінального правопорушення, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Із урахуванням ризиків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, які виникли внаслідок дій ОСОБА_5 , жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, окрім як домашній арешт в нічний час доби, не забезпечить належну поведінку підозрюваного щодо виконання ним процесуальних рішень та не унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню, а відтак запобігти зазначеним ризикам.

Так, при визначенні запобіжного заходу ОСОБА_5 слід врахувати обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме грубе порушення прав людини, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, де зазначено про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, що призвело до спричинення людині тілесних ушкоджень, внаслідок чого, можна зробити висновок, що службова недбалість ОСОБА_5 несе суспільну небезпеку для оточуючих, зокрема осіб, які відбувають покарання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)».

За таких обставин, виключно запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе забезпечити належу процесуальну поведінку підозрюваного та унеможливить спроби останнього ухилитись від виконання вимог та рішень сторони обвинувачення.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який є тяжким, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільств.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

Підозрюваний та захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання прокурора. Захисник зазначив, що прокурором та слідчим не наведено підстав обґрунтованості підозри та ризиків, на які посилається прокурор. Просили, відмовити у задоволенні клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з практикою ЄСПЛ, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Відповідно до практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», п.32, Series A, № 182).

Слідчим суддею встановлено, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києвіпроводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001989, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.12.2023за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 367 КК України.

Із наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження випливає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наданими суду доказами.

11.07.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 367 КК України.

Оцінюючи наявність ризиків, на які посилались у своєму клопотанні слідчий та прокурор, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а відтак існує ризик спробам з його боку переховуватися від органів досудового розслідування чи суду та перешкоджати кримінальному провадженню шляхом користування зв`язками, здобутими за час роботи в органах виконання покарань на посаді оперативного співробітника.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 199 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

За таких обставин, задля мінімізації вищевказаних ризиків та дисциплінування поведінки підозрюваного, слідчий суддя погоджується із доводами органу досудового розслідування про необхідність застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді домашнього арешту, між тим, враховуючи вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри та правильності правової кваліфікації злочинного діяння та те, що підозрюваний ОСОБА_5 місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , має на утриманні малолітнього сина, раніше не судимий, є необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час строком на 2 місяці із застосуванням до останнього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України,

На думку слідчого судді, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, передбаченим КПК України.

Керуючись ст. ст. 32, 110, 131-132, 176-178, 181, 193-196, 369-372, 376 КПК України, слідчий суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час в період часу з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. за місцем проживання строком на два місяці в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

2)не відлучатися з м. Умань Черкаської області, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4)утримуватися від спілкування з особами, що допитані як свідки у даному кримінальному провадженні, або можуть являтися свідками у провадженні;

5) здати на зберігання до підрозділів Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Виконання ухвали покласти на групу слідчих які здійснюють досудове розслідування в кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 16.07.2024