Справа № 331/1435/24
Провадження № 1-кп/331/415/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«22» липня 2024 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

законного представника

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 від 02.02.2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовтневе Вільнянського району Запорізької області, громадянина України, освіта повна загальна середня, сімейний стан неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, навчається на 3 курсі ДНЗ «Запорізький промисловий центр професійно-технічної освіти», який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2024 року, приблизно о 10 годині 15 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись біля буд. АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклих неприязних відносин з неповнолітнім ОСОБА_7 , 2006 року народження, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно кулаком правої руки наніс один удар в праву область обличчя ОСОБА_7 , чим спричинив останньому згідно з висновком експерта № 200п від 28.02.2024 року струс головного мозку, рану в ділянці правої брови, рану на верхній повіці правого ока з контузією правого ока, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю визнав, у вчиненому щиро розкаявся та пояснив суду, що з потерпілим ОСОБА_7 він познайомився у серпні 2021 року. Приблизно через три місці після їх знайомства та спільного спілкування, потерпілий ОСОБА_7 почав нецензурно висловлюватись відносно його батьків. На його неодноразові зауваження з приводу припинення таких висловлювань, потерпілий ОСОБА_7 ніяким чином не реагував. З метою недопущення конфліктних ситуації, він намагався уникнути зустрічей з потерпілим ОСОБА_7 , тому припинив з ним спілкування. 30.01.2024 року, приблизно о 10-00 годині, він випадково зустрів потерпілого ОСОБА_7 в районі зупинки громадського транспорту « АДРЕСА_2 , якого до цього дня не бачив майже більше року. В цей час його охопили негативні спогади стосовно того, що потерпілий ОСОБА_7 висловлював образи відносно його батьків, тому не стримавши емоцій, він підійшов до останнього та наніс йому один удар в праву частину обличчя, після чого схопив його за комір та сказав йому, щоб він думав про те, що говорить. Після цього він пішов додому. Через два дні йому зателефонували працівники поліції та запросили до відділу поліції для надання пояснень з приводу вказаних подій. В ході досудового розслідування він бачив потерпілого ОСОБА_7 лише один раз. Під час вказаної зустрічі він приніс вибачення останньому. Жодний претензій матеріального або морального характеру від потерпілого ОСОБА_7 не надходило.

Окрім цього додав, що йому соромно за вчинене, він усвідомив свою протиправну поведінку, зробив для себе відповідні висновки, у зв`язку з чим не має наміру в подальшому, у будь-який спосіб, продовжувати протиправні дії відносно потерпілого. В судовому засіданні приніс вибачення матері потерпілого за свої неправомірні дії по відношенню до її сина.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_6 не наполягала на допиті потерпілого в судовому засіданні, разом з тим зазначила, що не має наміру звертатись до суду із позовом про відшкодування матеріальних або моральних збитків.

У зв`язку з тим, що обвинувачений повністю визнав свою провину, у суду немає сумнівів щодо добровільності та істинності його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням висновку експерта та матеріалів судового провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Висновком експерта № 220п від 28.02.2024 року встановлено, що струс головного мозку, рана в ділянці правої брови, рана на верхній поверхні ока з контузією правого ока у ОСОБА_7 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, які утворились від дії тупого (их) предмета (ів). Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_7 утворилися не менше, ніж від одного травматичного впливу (а.п. 61-63).

Аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена в ході судового розгляду, а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обвинувачений ОСОБА_4 не має судимості і раніше до кримінальної відповідальності не притягався, вчинив кримінальний проступок. Є студентом 3 курсу ДНЗ «Запорізький промисловий центр професійно-технічної освіти», за місцем навчання характеризується виключно з позитивного боку, має постійне місце проживання, під наглядом лікаря-нарколога не перебуває, за медичною допомогою не звертався.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає те, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, усвідомив свою протиправну поведінку, зробив відповідні висновки, не має наміру в подальшому продовжувати злочинну діяльність, приніс вибачення за свої дії по відношенню до потерпілого.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, наявність обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, беручи до уваги, що вчинене обвинуваченим суспільно небезпечне діяння не потягло тяжких наслідків, враховуючи другорядну роль кари як мети покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікуються його діяння у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази:

- роздруковані скріншоти листування з власного мобільного телефону неповнолітнього потерпілого, які долучені до матеріалів даного кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання (а.п. 54-58);

- DVD-R - диск, який містить відеозапис з камер спостереження КП «ЦУІТ», який долучений до матеріалів даного кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання (а.п. 64-65);

- спортивну куртку зелено-чорного кольору з вишитою емблемою «The North Face та шарф-бафф з візерунками у вигляді Гербів України, які передані на відповідальне зберігання обвинуваченому ОСОБА_4 залишити у обвинуваченого за належністю (а.п. 66-67).

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1