Справа № 740/4032/24
Провадження № 1-кп/740/382/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілих - ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ніжині кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000145 від 01.05.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ніжин Чернігівської області, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, не працює, не одружений, не судимий, інвалідності не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , згідно рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04.03.2015, на підставі якого було відкрито виконавче провадження № 47020577 від 27.03.2015, зобов`язаний виплачувати аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 12.02.2015 і продовжуючи до досягнення старшою дитиною повноліття.

ОСОБА_4 , достовірно знаючи про необхідність сплати присуджених Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області аліментів, починаючи з 01.04.2015 по 30.06.2016, з 01.09.2016 по 30.04.2018, з 01.11.2019 по 31.05.2020, з 01.07.2021 по 30.11.2022, з 01.01.2023 по 30.09.2023, з 01.02.2024 по 31.05.2024 усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, маючи умисел, спрямований на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей, тривалий час злісно ухиляється від сплати аліментів на користь потерпілої ОСОБА_7 на утримання дітей: ОСОБА_6 та ОСОБА_6 , а саме:

мав змогу заробляти гроші і сплачувати аліменти у період часу з 01.04.2015 по 30.06.2016, з 01.09.2016 по 30.04.2018, з 01.11.2019 по 31.05.2020, з 01.07.2021 по 30.11.2022, з 01.01.2023 по 30.09.2023, з 01.02.2024 по 31.05.2024, оскільки у вказаний період він на тривалому лікуванні не перебував, тобто не існувало жодних обставин, які свідчили б про поважність причин чи вимушеність несплати;

починаючи з лютого 2015 року по 10.05.2024 без поважних причин офіційно не працював і не вживав заходів для офіційного працевлаштування, не звертався у місцевий центр зайнятості з приводу постановки на облік, де станом на 10.05.2024 алічувалося 82 вільних робочих місць та посад по АДРЕСА_2 , маючи тимчасовий заробіток умисно ухилявся від сплати аліментів, не повідомляв державного виконавця та приховував фактичні доходи, не надавав будь-якої матеріальної допомоги на утримання дітей, в результаті чого утворилась заборгованість по сплаті аліментів у сумі 219874, 37 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у пред`явленому обвинуваченні визнав. У вчиненому каявся. Надав показання, що про рішення суду про стягнення аліментів знав. У 2020 році працював неофіційно на будівництві і мав дохід біля 7 тис грн в місяць. У інший час у період з 2015 року не працював, оскільки мусив доглядати за хворою матір`ю, яка має І групу інвалідності. Жив за рахунок пенсії матері та до 2021 року отримував допомогу по догляду за матір`ю інвалідом, а з 2021 року відмовили у продовженні виплати такої допомоги, оскільки на переконання соціальних служб матір здатна до самообслуговування. Лікувався у 2015 році від алкоголізму. Вину свою у несплаті аліментів на дітей визнає, як і розмір заборгованості по аліментах, готовий виправлятися, вчора сплатив 500 грн і надалі по мірі можливості готовий сплачувати аліменти.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого, кваліфікацію його дій, фактичні обставини кримінального правопорушення в межах обвинувачення, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд враховує, що обвинувачений та інші учасники судового провадження вірно розуміють зміст цих обставин, не має сумнівів стосовно добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що інкриміноване обвинуваченому діяння повністю доведене і вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення і відомості про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченогоне встановлено.

ОСОБА_4 раніше не судимий, є працездатним чоловіком 44 років, неодружений, не працює, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, у лікаря-нарколога перебуває на обліку з 08.07.2014 з приводу захворювання на алкоголізм.

Ураховуючи особу винного і його відношення до скоєного та зазначені конкретні обставини справи, суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання у виді громадських робіт у середніх межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України, що є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Витрати на залучення експерта відсутні. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Запобіжні заходи не застосовувалися. Відомостей про визнання речовими доказами чи документами суду не подано.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1