Дата документу 23.07.2024Справа № 554/7416/23
Провадження № 1-кп/554/443/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.07.2024 р. м.Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представник потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Дейнеки Диканського району Полтавської області, громадянин України, українець, одружений, із вищою освітою, пенсіонер, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

01.09.2020 р. близько 07 год. 00 хв. ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним автомобілем GEELY MR-7151A, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вулиці Європейській в місті Полтава, у напрямку від вулиці Патріарха Мстислава в бік вулиці Шевченка. Наближаючись до регульованого в автоматичному режимі перехрестя вулиці Європейської та вулиці Героїв Чорнобильців, ОСОБА_4 не переконавшись в безпеці виконуваного ним маневру та, порушуючи вимоги п.п. 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України, почав виконувати маневр повороту ліворуч, не давши дорогу транспортному засобу, який наближався до даного перехрещення проїзних частин, а саме, автомобілю DAEWOO LANOS TF69Y ЗНГ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , котрий рухався по вулиці Європейській у зустрічному напрямку, чим створив небезпеку для руху водієві автомобіля DAEWOO LANOS TF69Y ЗНГ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , котрий у свою чергу у відповідності до положень п. 1.4 Правил дорожнього руху України, наближаючись до перехрестя, маючи перевагу у його перетинанні, був вправі розраховувати, що водій автомобіля GEELY MR-7151A, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 виконає вимоги Правил дорожнього руху України і дасть йому дорогу.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди, потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми забою головного мозку легкого ступеню, скалкового перелому передньої стінки лобної пазухи зі зміщенням, забійно-різаної рани м`яких тканин лобної ділянки, закритого перелому кісток носу без зміщення, осаднення шкіри носу, забою шийного відділу хребта, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Причиною дорожньо-транспортної пригоди та наслідків, що настали є порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме:

п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

п. 16.6. Повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Порушення вимог п.п. 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

В даних дорожніх умовах, при виконанні лівого повороту на регульованому перехресті, технічна можливість попередити ДТП з боку водія ОСОБА_4 полягала у переконанні безпеки та відмовою від маневрування для надання дороги водієві автомобіля DAEWOO LANOS TF69Y ЗНГ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку прямо, тобто шляхом виконання вимог п.п. 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Обвинувачений підтримав клопотання, та зазначив, що наслідки закриття кримінального провадження з вказаних підстав йому відомі та зрозумілі.

Прокурор, потерпілий та представник потерпілого не заперечували проти задоволення клопотання.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України відноситься до нетяжких злочинів, та санкція за дане кримінальне правопорушення передбачає обмеження волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України встановлено підстави звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності : три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

Кримінальне правопорушення, яке було вчинено обвинуваченим відбулося у 2020 р., тобто з часу вчинення кримінальних правопорушень минуло більше 3-х років.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 3 ст. 288 КПК України якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду в клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв?язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

За таких обставин суд приходить до висновку щодо наявності підстав для закриття.

Звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 на певному етапі розгляду кримінального провадження тягне за собою суттєвий правовий наслідок, зокрема щодо розгляду цивільного позову потерпілого.

В даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_6 було заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 та ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія».

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Окрім того, пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 31.03.1989 року, «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» роз`яснено, що в разі закриття кримінальної справи цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілих можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 заявлений до обвинуваченого ОСОБА_4 та ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» не підлягає розгляду і суд роз`яснює позивачеві права на звернення з позовом у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Стягнення процесуальних витрат, при звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності, КПК України не передбачено. З урахуванням викладеного, процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні слід віднести на рахунок держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 5, 49 КК України, ст.100, 284, 369 372, 376 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, а кримінальне провадження щодо нього закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Судові витрати по справі у сумі 21 934,4 грн. віднести на рахунок держави.

Арешти, накладені ухвалами Октябрського районного суду м. Полтави від 07.09.2020 р. справа №554/8118/20, провадження №1-кс/554/12256/2020, 1-кс/554/12257/2020 скасовані ухвалами Октябрського районного суду м. Полтави від 28.09.2021 р. справа №554/8118/20, провадження 1-кс/554/13536/2021, та від 07.09.2020 р. справа №554/8118/20, провадження 1-кс/554/12257/2020.

Речові докази по справі, а саме: автомобіль GEELY MR-7151A, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_3 , автомобіль DAEWOO Lanos, номерний знак НОМЕР_2 , номер кузову НОМЕР_4 вважати поверненими законним власникам.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1