Справа № 559/2279/24
Провадження № 1-кп/559/259/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубно матеріали кримінального провадження за №0000287 від 08.05.2024 по обвинуваченню

ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, із середньою освітою, працівник ПП «Аметист», на утриманні має одну неповнолітню дитину, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи притягнутим до адміністративної відповідальності, в порушення вимог Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами, ратифікованої Україною 20.06.2022, ст.ст. 28, 29 Конституції України, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», 17.06.2024 близько 14 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем спільного проживання зі своєю дружиною в АДРЕСА_2 , маючи умисел на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті неприязних відносин та з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім`ї, вчинив щодо ОСОБА_5 , з якою перебуває у шлюбі, дії психологічного насильства, а саме: висловлювався нецензурною лайкою на адресу потерпілої, погрожував фізичною розправою, принижував, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 психологічних страждань, погіршення якості життя, що викликало у неї побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну напруженість та негативні переживання, внаслідок чого поліцейським офіцером громади СПОГ ВВГ Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області щодо ОСОБА_3 винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника, серії НОМЕР_1 від 17.06.2024 у вигляді зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборони на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи та заборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, а саме з ОСОБА_5 , строком на 7 діб, з 17.06.2024 до 24.06.2024.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, зазначивши, що обставини та мотиви вчинення правопорушення, які вказані в обвинувальному акті повністю відповідають дійсності. При цьому, надав покази про те, що що між ним та його дружиною ОСОБА_5 часто виникали конфліктні ситуації, з приводу вживання ним спиртних напоїв. В ході сварки обзивав потерпілу нецензурними словами, кричав, погрожував фізичною розправою, порушивши вимогу заборонного припису, за що працівники поліції складали відносно нього адміністративні протоколи.

У скоєному розкаявся, запевнив, що повністю усвідомив протиправність своїх дій. Просив суворо не карати та не позбавляти його волі.

Потерпіла ОСОБА_5 судовому засіданні пояснила, що протягом тривалого часу між нею та її чоловіком, виникають словесні конфлікти на побутовому рівні, з приводу зловживання останнім спиртних напоїв. Будучи в нетверезому стані, обвинувачений висловлювався на її адресу нецензурними словами, обзивав її, погрожував вбивством, принижував її, що призвело до психологічних страждань та погіршення її самопочуття. Неодноразово працівники поліції складали відносно чоловіка адміністративні протоколи за вчинення домашнього насильства, однак на шлях виправлення він не стає та продовжує вчиняти домашнє насилля, окрім того, виписали терміновий заборонний припис на 7 днів, який обвинувачений неодноразово порушував.

Щодо призначення міри покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.

Оскільки, викладені в обвинувальному акті обставини вчиненого кримінального правопорушення, обвинувачений не оспорює, повністю їх визнав, тому, з урахуванням позиції обвинуваченого, потерпілої та думки прокурора, який вважав за недоцільне досліджувати докази, які ніким не оспорюються і повністю визнані обвинуваченим, суд розглянув справу згідно ч.3 ст. 349 КПК України. Фактичні обставини справи суд вважає встановленими та винність обвинуваченого доведеною. Враховуючи вищезазначене, суд визначив за недоцільне дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. До таких фактичних обставин відносяться дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та його мотиви, розмір заподіяної шкоди а також інші обставини, які визнані учасниками судового провадження та ними не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи отримані в суді докази, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме в умисному, систематичному вчиненні, психологічного насильства щодо подружжя, що привело до її психологічних страждань та погіршення стану здоров`я та якості життя потерпілої.

Відповідно до вимог ст.ст.50, 65КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді громадських робіт, на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк, або позбавленням волі на строк до двох років.

ОСОБА_3 є громадянином України, одружений, раніше не притягався до кримінальної відповідальності. По місцю проживання характеризується, як особа, щодо якого скарги не надходили. На обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, однак перебуває на профілактичному обліку у Дубенському РВП ГУНП в Рівненській області, як кривдник.

Обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, усвідомив протиправність вчиненого.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст. 65 Кримінального кодексу України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставини, які пом`якшують і обтяжують його покарання.

Так обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю.

Згідно статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З огляду на викладене, враховуючи особу обвинуваченого, зазначені пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, ставлення обвинуваченого до вчиненого, позицію потерпілої, думку прокурора, яка вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, суд приходить до висновку про необхідність призначити ОСОБА_3 покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення у межах санкцій статті 126-1 КК України, відповідно до пред`явленого обвинувачення, у виді 1 року пробаційного нагляду, оскільки таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження нових злочинів, а також відповідатиме цілям та меті покарання, визначеній ст.50 КК України.

Окрім того, згідно положень п.10 ч.1 ст.1, п.4 ч.1 ст. 24, ч.1,2, 6 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», направлення кривдника на проходження програми для кривдників є спеціальним заходом щодо протидії домашньому насильству терміном від 3 до 12 місяців, суд має право направити на таку програму, а відповідальним суб`єктом за її виконання, організацію і забезпечення проходження кривдником такої програми є, зокрема, орган місцевого самоврядування.

Оскільки суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, не пов`язане з позбавленням волі, то в інтересах потерпілої від цього злочину одночасно застосовує до обвинуваченого обмежувальні заходи, згідно ст.91-1 КК України терміном на 3 місяці та направляє останнього на проходження програми для кривдників, організацію виконання якої покладає на орган місцевого самоврядування за місцем проживання кривдника та заборону перебування у місці спільного проживання з особою, що постраждала від домашнього насильства терміном на 3 місяці.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,373 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду, з поклаленням обов`язків, передбачених ч.2,3 ст. 59-1 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а у разі проходження військової служби, до командира військової частини по місцю проходження військової служби;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Застосувати до засудженого ОСОБА_3 обмежувальні заходи, згідно п.1,3, 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме:

-проходження програми для кривдників, терміном на 3 (три місяці), виконання якої покласти на Тараканівську сільську раду, Дубенського району, Рівненської області.

- заборона перебування у місці спільного проживання з особою, що постраждала від домашнього насильства і заборона наближатися до місця, де постраждала від домашнього насильства особа постійно проживає та систематично перебуває у зв»»язку з роботою та лікуванням, терміном на 3 (три місяці), виконання якої покласти на Дубенський РВП ГУНП в Рівненській області

На вирок суду може бути подано апеляцію до Рівненського Апеляційного суду протягом 30 діб з дня оголошення вироку через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_1