Справа № 473/7199/23
Номер провадження 1-кс/473/1118/2024
У Х В А Л А

іменем України

"15" серпня 2024 р. місто Вознесенськ

Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , особа, що подала клопотання про скасування арешту майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенську клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна

В С Т А Н О В И В:

14 серпня 2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_3 про передачу їй на зберігання автомобіля марки «Аudі» моделі «100» д/н НОМЕР_1 та причепу марки «Бобер» д/н НОМЕР_2 на підставі довіреності від 17.01.2024 року, копію якої надати не може, тому що вона знаходиться в автівці на штрафмайданчику.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вказала, що арешт майна було накладено слідчим суддею ОСОБА_4 , проте її заява вчора чомусь цій судді передана не була.

Прокурор до суду не прибула, була повідомлена належним чином про час та місце слухання справи, проте її неявка не перешкоджає розгляду провадження згідно ст.174 КПК.

Вирішуючи заяву ОСОБА_3 слідчий суддя враховує, що згідно із ч.1 ст.174 КПК України власник або володілець майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на його розгляд справи судом, встановленим законом.

Відповідно до частини першої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 124 Основного Закону передбачає, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України» зазначив, що суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Частиною 5 ст.21 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що з числа суддів місцевого загального суду обираються слідчі судді (суддя), які здійснюють повноваження з судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні в порядку, визначеному процесуальним законом.

Крім того, п.18 ч.1 ст.3 КПК України визначено, що слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

Згідно ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Рішенням Вищої Ради правосуддя від 17.08.2021 року №1845/0/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи» визначено, що: «82. Передача судової справи (провадження) раніше визначеному судді, судді-доповідачу проводиться без застосування автоматизованого розподілу щодо: 82.1) клопотань (подань), які надійшли в межах одного кримінального провадження (за номером ЄРДР), якщо інший порядок не визначений зборами суддів».

Таким чином з огляду на пояснення ОСОБА_3 її заява про скасування арешту майна мала бути передана слідчій судді ОСОБА_4 , оскільки цією слідчою суддею вирішувалося питання про арешт майна.

Керуючись ст.ст.170, 174, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про передачу їй на зберігання арештованого майна, а саме: автомобіля марки «Аudі» моделі «100» д/н НОМЕР_1 та причепу марки «Бобер» моделі ПА-0043 д/н НОМЕР_2 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає з огляду на положення ст.174 та ст.309 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1