Справа № 953/2253/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2024 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові подання заступника начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 , про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку стосовно засудженої:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої 01 березня 2021 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до Київського районного суду м. Харкова надійшло подання заступника начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування подання зазначено, що вироком Київського районного суду м. Харкова гр. ОСОБА_4 була засуджена до за ст. 309 ч. 1 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 17000 грн. Вирок набрав законної сили 12.04.2021 року та надійшов на виконання уповноваженого органу з питань пробації 01.06.2021 року.

У зв`язку з тим, що засуджена ОСОБА_4 не надала до уповноваженого органу з питань пробації квитанцію про сплату штрафу у визначені законодавством строки, 01.07.2021 року, 21.01.2021 року, 26 12.2022 року до Київського районного суду м. Харкова були направлені подання про заміну несплаченої суми штрафу іншим видом покарання, відповідно до закону. Ухвалами Київського районного суду м. Харкова в задоволенні зазначених подань було відмовлено.

Вказує, що були проведені першочергові заходи для встановлення місцезнаходження засудженої, проте результат відсутній, встановити місцезнаходження ОСОБА_4 не виявилось можливим. Уповноваженим органом пробації здійснені всі необхідні заходи щодо виконання вироку Київського районного суду м. Харкова від 01.03.2021 року стосовно засудженої ОСОБА_4 відповідно до наказу №1301/5 від 27.04.2018 р. Про затвердження Порядку виконання уповноваженими органами з питань пробації судових рішень про призначення покарання у виді пгтрафу.

Станом на теперішній час, квитанція про сплату штрафу від гр. ОСОБА_4 до уповноваженого органу з питань пробації так і не надійшла, встановити причини несплати штрафу останньою, не виявилось можливим.

За для з`ясування матеріального стану та доходів засудженої було направлено запит до Державної Фіскальної служби України, згідно витягу з Реєстру засуджених осіб та осіб узятих під варту, інформація ДФСУ щодо джерел виплачених доходів засудженій ОСОБА_5 , відсутня. За період перебування на обліку в уповноваженому органі з питань пробації, засуджена ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягувалася, що підтверджується вимогою.

У поданні зазначено, що строк давності виконання віщевказаного вироку щодо ОСОБА_4 не переривався і минув, що відповідає положенням п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, згідно з яким особа звільнясться від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Крім того, 08.01.2024 було здійснено вихід за адресою мешкання засудженої, в ході виходу двері будинку ніхто не відчинив, було встановлено, що ОСОБА_4 виїхала разом з дитиною до Німеччини.

Вище викладене свідчить, що для звільнення від відбування покарання гр. ОСОБА_4 , у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку на підставі ч.1 ст. 80 КК України, правові перешкоди для такого звільнення відсутні.

На підставі викладеного, просить звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбування покарання у виді штрафу за вироком Київського районного суду м. Харкова від 01.03.2021 року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку.

Представник Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Прокурор ОСОБА_6 подав до суду заяву про розгляд подання без його участі, просить відмовити у задоволенні клопотання

ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, поважні причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до абз. 2 ч.5 ст.539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до частини 1 статті 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Так, вироком Київського районного суду м. Харкова від 01.03.2021 ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, та призначено їй покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. Розстрочено ОСОБА_4 сплату штрафу в розмірі 17 000,00 (сімнадцять тисяч ) грн. рівними частинами на строк дванадцять місяців, встановивши суму виплати штрафу в розмірі 1416 (одна тисяча чотириста шістнадцять) гривень 67 копійок щомісячно в строк до останнього дня кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за тим, в якому даний вирок набере законної сили. Роз`яснено ОСОБА_4 , що у разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами вона зобов`язана сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу вона має повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу. Згідно з ч.4 статті 26 КВК України у разі несплати чергового платежу штрафу, призначеного як основне покарання, з розстрочкою його виплати, суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України розглянуто за правилами спрощеного судового провадження без виклику учасників кримінального процесу, копія вироку направлялась судом за адресою місця проживання засудженої, яка вказана в обвинувальному акті.

Зазначений вирок набрав законної сили 12.04.2021.

З відмітки на розпорядженні про виконання судового рішення, що набрало законної сили, яке міститься в матеріалах особової справи №13/2021 на засуджену ОСОБА_4 , вирок 01.06.2021 прийнятий до виконання уповноваженим органом з питань пробації.

01.06.2021 за вих. № 24/173158-21 Київський РВ ФДУ «Центр пробації» направив повідомлення ОСОБА_4 , при цьому відомості про вручення цього повідомлення у справі відсутні.

До матеріалів особової справи долучено довідку від 14.06.2021 зі змісту якої вбачається, що 14.06.2021 о 11:41 з телефонного номеру НОМЕР_1 на номер НОМЕР_2 був здійснений дзвінок до засудженої ОСОБА_4 . Під час телефонної розмови засуджена була повідомлена про те, що відповідно до вироку Київського районного суду м. Харкова від 01.03.2021 вона зобов`язана сплачувати штраф у розмірі 1416 грн. щомісячно, засуджена у свою чергу зобов`язалась сплатити штраф до кінця місяця.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 22.12.2021 відмовлено в задоволенні подання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_7 про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

20.01.2022 за вих. № 24/17/286-22 Київський РВ ФДУ «Центр пробації» направив повідомлення ОСОБА_4 , при цьому відомості про вручення цього повідомлення у справі відсутні, конверт повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 16.02.2022 відмовлено у задоволенні подання начальника Київського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_8 про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

24 лютого 2022 року Україна зазнала чергового акту збройної агресії з боку Російської Федерації. Відбулося широкомасштабне вторгнення в Україну збройних сил Росії, що триває і досі. Згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан, який неодноразово продовжувався та триває наразі.

26.12.2022 за вих. № 24/17/4427-22 Київський РВ ФДУ «Центр пробації» направив повідомлення ОСОБА_4 про необхідність сплату штрафу.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 21.07.2023 відмовлено у задоволенні подання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_9 про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт на підставі ч. 4 ст. 26 КВК України стосовно засудженої ОСОБА_4 .

27.11.2023 за вих. №24/17/6301-23 Київський РВ ФДУ «Центр пробації» направив виклик ОСОБА_4 до органу пробації.

Відповідно до даних, які містяться у довідці за підписом начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_10 від 08.01.2024, 08.01.2024 нею та провідним інспектором було зроблено вихід за адресою АДРЕСА_1 , з метою виклику ОСОБА_4 , засуджена Київським районним судом м. Харкова до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гри. Двері будинку ніхто не відчинив, вдалося поспілкуватись з сусідкою, яка повідомила, що ОСОБА_4 разом з сином виїхала за межі України, а саме до Німеччини, у зв`язку із війною в країні. На даний час не поверталася

Станом на 16.01.2024 ОСОБА_4 не вчинила нового правопорушення, що підтверджується вимогою Управління інформаційно-аналітичної підтримки Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Штраф, призначений вироком Київського районного суду м.Харкова від 01.03.2021 ОСОБА_4 сплачено не було.

Законом України «Про пробацію» встановлено, що метою пробації є забезпечення безпеки суспільства шляхом виправлення засуджених, запобігання вчиненню ними повторних кримінальних правопорушень.

Орган пробації - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері пробації. Пробація - система наглядових та соціально-виховних заходів, що застосовуються за рішенням суду та відповідно до закону до засуджених, виконання певних видів кримінальних покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Отже, враховуючи, ст. 26 КВК України, ст. 537 КПК України та принципи кримінального судочинства, подання органу пробації має бути обґрунтованим та підтвердженим належними доказами.

Кримінальне законодавство встановлює правило, згідно з яким звільненню від відбування покарання підлягають особи, відносно яких строки виконання обвинувального вироку закінчилися. Під давністю виконання обвинувального вироку розуміється сплив встановлених у законі строків з дня набрання чинності обвинувальним вироком, що виключає виконання призначеного судом покарання. Нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку передбачено ст. 80 КК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Штраф, відповідно ст. 56 КК України, є менш суворим видом покарання ніж обмеження волі.

Строки давності щодо додаткових покарань визначаються основним покаранням, призначеним за вироком суду.

Отже, строк давності виконання обвинувального вироку починає спливати з моменту набрання вироком законної сили і триває весь час, доки вирок не виконується з причин, не пов`язаних з ухиленням особи від його виконання.

Положеннями ст. 129 Конституції України визначено, що однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.

Вимогами ст. 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд

Положеннями ст. 533 КПК України встановлено, що вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Зі змісту ч. 2 ст. 534 КПК України слідує, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню.

Положеннями ч. 1 ст. 26 КВК України встановлено, що засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Покарання у вигляді штрафу виконуються згідно наказу Міністерства Юстиції України від 27.04.2018 року № 1301/5 «Про затвердження Порядку виконання уповноваженими органами з питань пробації судових рішень про призначення покарання у виді штрафу», яким не передбачене проведения першочергових заходів з виявлення особи та направлення подання про передання матеріалів для проведення подальших розшукових заходів.

Згідно п. 10 розділу ІІІ вищезазначеного наказу якщо засуджений не з`явився до органу пробації, не підтвердив сплату штрафу шляхом пред`явлення документа після закінчення місячного строку від набрання судовим рішенням законної сили, орган пробації з урахуванням наявної інформації про засудженого надсилає подання до суду, який виніс судове рішення, для вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі, відповідно до вимог частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України.

У разі якщо засуджений під час призначення штрафу з розстрочкою виплати не повідомив орган пробації про сплату чергового платежу, через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу орган пробації з урахуванням наявної інформації про засудженого надсилає до суду подання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до вимог частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України.

Як було зазначено, ухвалами Київського районного суду м.Харкова неодноразово було відмовлено у задоволенні подання органу пробації про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт на підставі ч. 4 ст. 26 КВК України стосовно засудженої ОСОБА_4 .

Згідно з ч. 3 ст. 80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

В той же час, відомостей щодо притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 389 КК України (ухилення засудженого від сплати штрафу або від відбування покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю), матеріали провадження не містять.

Ухиленням від відбування покарання є дії засудженого, спрямовані на те, щоб уникнути приведення обвинувального вироку у виконання, зокрема виїзд з місця проживання, перехід на нелегальне становище, приховання доходів тощо. А за змістом ст.389 КК України ухилення від виконання покарання у виді штрафу супроводжується прямим умислом, утворює склад злочину та тягне кримінальну відповідальність. Сюди не відносяться випадки, коли вирок не був виконаний з незалежних від засудженого причин (неналежне виконання своїх обов`язків працівниками державних органів, зміна чинного законодавства щодо визначення компетентних органів, які повинні виконувати покарання тощо).

А тому підстав для зупинення перебігу давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 з підстав ухилення засудженого від відбування покарання не було.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Київського районного суду м. Харкова від 01.03.2021, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п.1 ч.1 ст. 80 КК України.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що подання заступника начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків виконання обвинувального вироку засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст.ст. 537,539 КПК України, ст.ст. 152,165,166 КВК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Подання заступника начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків виконання обвинувального вироку стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженої 01.03.2021 Київським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.309 КК України, до покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 01.03.2021 за ч.1 ст.309 КК України, у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень , у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1