КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №376/1195/24 Слідчий суддя в суді першої інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/4012/2024 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою міської голови Сквирської міської ради ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Сквирського районного суду Київської області від 02 травня 2024 року, -

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

представника власника майна ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Сквирського районного суду Київської області від 02 травня 2024 року задоволено клопотання прокурора - начальника Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000222 від 01 червня 2023 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, та накладено арешт на земельну ділянку, площею 0,3000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить юридичній особі - Сквирська міська рада Київської області (ідентифікаційний код юридичної особи 04054961) і на праві постійного користування земельною ділянкою перебуває у користуванні Комунального підприємства «СКВИРАБЛАГОУСТРІЙ» (ідентифікаційний код юридичної особи 43131772).

Заборонено в будь-який спосіб вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо земельної ділянки, площею 0,3000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить юридичній особі - Сквирська міська рада Київської області (ідентифікаційний код юридичної особи 04054961) і на праві постійного користування земельною ділянкою перебуває у користуванні Комунального підприємства «СКВИРАБЛАГОУСТРІЙ» (ідентифікаційний код юридичної особи 43131772), в тому числі, але не виключно, подавати будь-які заяви відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Заборонено будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які дії, пов`язані з вчиненням реєстраційних дій щодо земельної ділянки, площею 0,3000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить юридичній особі - Сквирська міська рада Київської області (ідентифікаційний код юридичної особи 04054961) і на праві постійного користування земельною ділянкою перебуває у користуванні Комунального підприємства «СКВИРАБЛАГОУСТРІЙ» (ідентифікаційний код юридичної особи 43131772).

07.05.2024 ухвалою слідчого судді Сквирського районного суду Київської області виправлено описку, допущену в ухвалі слідчого судді Сквирського районного суду Київської області від 02 травня 2024 року за клопотанням прокурора - начальника Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000222 від 01 червня 2023 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, а саме в другому, третьому та четвертому абзацах резолютивної частини ухвали слідчого судді вказати кадастровий номер земельної ділянки, площею 0,3000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить юридичній особі - Сквирська міська рада Київської області (ідентифікаційний код юридичної особи 04054961) і на праві постійного користування земельною ділянкою перебуває у користуванні Комунального підприємства "СКВИРАБЛАГОУСТРІЙ" (ідентифікаційний код юридичної особи 43131772) - ":01:056:0030".

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, міська голова Сквирської міської ради ОСОБА_9 , подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Сквирського районного суду Київської області від 02.05.2024 року, скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора - начальника Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_7 про накладення арешту на майно.

На обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги апелянт вказує на те, що зазначена в оскаржуваній ухвалі земельна ділянка, на яку накладено арешт, не відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Апелянт зазначає, що з матеріалів кримінального провадження не вбачається, а в клопотанні про накладення арешту не доведено й не обґрунтовано, що відносно майна, власником якого є Сквирська міська рада та на яке накладено арешт, існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Крім цього, матеріали кримінального провадження не містять доказів того, що існує потреба у застосуванні арешту майна власником якого є Сквирська міська рада.

Також апелянт звертає увагу суду на те, що будівництво на земельній ділянці здійснювалось КП "Сквираблагоустрій", як землекористувачем, згідно чинного законодавства.

Апелянт наголошує на тому, що згідно рішення Сквирської міської ради №47-27-VIII від 06.12.2022 та Договору від 19.12.2022 - роботи щодо благоустрою прилеглої території для створення комфортної площі відпочинку громадян, приміщення громадської вбиральні та зупинка громадського транспортного транспорту переходять до власності Сквирської міської територіальної громади в особі Сквирської міської ради.

Разом з цим, накладення арешту на земельну ділянку прямо перешкоджає здійсненню нормальної господарської діяльності Сквирської міської ради, що суперечить положенням КПК України.

Апелянт вказує на те, що ухвалою слідчого судді Сквирського районного суду Київської області від 04.01.2024 скасовано арешт, накладеного в рамках кримінального провадження №0000222 від 02.06.2023.

На обґрунтування вимог клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що ухвалу слідчого судді про накладення арешту було постановлено без виклику представників Сквирської міської ради, а про арешт майна власнику стало відомо 17.05.2024, про що свідчить штамп на супровідному листі про направлення копії ухвали суду від 02.05.2024.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника Сквирської міської ради ОСОБА_8 , яка підтримала апеляційну скаргу в повному обсязі та просила її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали справи, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга міської голови Сквирської міської ради ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що розгляд клопотання про арешт майна відбувся без участі представника Сквирської міської ради, та, як зазначає апелянт, про арешт майна власнику стало відомо лише 17.05.2024. Іншої інформації матеріали справи не містять, у зв`язку з чим колегія суддів вбачає підстави для задоволення клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Сквирського районного суду Київської області від 02 травня 2024 року.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, що в провадженні СВ ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000222 від 01 червня 2023 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що службові особи КП «Сквираблагоустрій», зловживаючи своїм службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди для фізичної особи з використанням службового становища всупереч інтересам служби, 19.12.2022 року уклали договір інвестування на виконання робіт з будівництва громадської будівлі «Багатофункціонального комплексу комерційного призначення з громадською вбиральнею, площею відпочинку громадян та зупинкою громадського транспорту», згідно якого комунальне підприємства надає для будівництва земельну ділянку, площею, 0,3 га, а ФОП ОСОБА_10 здійснює забудову вказаної земельної ділянки, після чого у власність комунального підприємства переходить зупинка громадського транспорту, вбиральня, загальною площею, 0,0021 га, а решта переходить у власність ФОП ОСОБА_10 , таким чином приховавши укладання договору-оренди земельної ділянки з подальшою передачею її у приватну власність, чим заподіяли істотну шкоду інтересам громади в особі Сквирської міської ради.

28 червня 2023 року, в період часу з 11 години 08 хвилин до 12 години 22 хвилини, працівниками поліції проведено огляд місця події - огляд земельної ділянки з кадастровим номером :01:056:0030, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Проведеним оглядом встановлено, що території вищевказаної земельної ділянки відбувається будівництво, яке відповідно до Витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва має назву: «Будівництво багатофункціонального комплексу комерційного призначення з громадською вбиральнею, площею відпочинку громадян та зупинкою громадського транспорту». Проведеним візуальним оглядом встановлено, що в місці будівництва наявні збудовані повністю або частково наступні об`єкти:

1. Одноповерхова будівля, яка збудована у вигляді літери «П», що лицевою стороною спрямована в напрямку проїзної частини вул. Соборна в м. Сквира. Приміщення збудоване на залізобетонному фундаменті, частина стін облицьована керамічною плиткою. Тип перекриття не встановлений. Фактично приміщення є однією будівлею, яка в середині розділена на 12 (дванадцять) окремих приміщень, до яких ведуть один або декілька лицевих входів та запасний вихід. Крайнє праве приміщення, по відношенню із сторони проїзної частини вул. Соборна, є приміщенням туалету (громадська вбиральня) про що свідчать встановлені 4 (чотири) вбудовані туалетні інсталяції та наявність комунікацій для водовідведення.

2. Зупинка громадського транспорту, що складається із частини пішохідного тротуару, який вимощений бетонною плиткою (по типу Бруківка) та відгороджений бетонним бордюром, а також металевої конструкції з накриттям і дерев`яною лавкою. Зупинка лицевою частиною дотична до асфальтованої поверхні проїзної частини АДРЕСА_1 ;

3. Площа відпочинку - територія позаду зупинки громадського транспорту та попереду одноповерхової будівлі, яка на момент огляду вкрита щебенем та має частково вимощені окремі фрагменти бетонними бордюрами, сходи та інші будівельні конструкції.

Одночасно в ході огляду, за допомогою вимірювальної техніки - «Приймач RTK GXSS Kolida S680», серійний номер №6805В123160900, виробник «KOLIDA», Китай, визначено та зафіксовано координати наступних об`єктів:

1. Максимальні межі будівництва;

2. Максимальні межі одноповерхової будівлі;

3. Максимальні межі зупинки громадського транспорту;

4. Максимальні межі прилеглої території до лицевої частини будівлі.

Координати зафіксовані у внутрішній пам`яті вимірювальної техніки та відображені на карті місцевості в додатках до протоколу огляду місця події.

Вказаними замінами встановлено, що фактичні межі будівництва виходять за межі земельної ділянки з кадастровим номером :01:056:0030, яка відповідно до договору інвестування від 19.12.2022 є будівельним майданчиком. Загалом будівництво зупинка громадського транспорту, пішохідних тротуарів та частини площі відпочинку громадян відбувається за межами вищевказаної земельної ділянки.

Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, земельна ділянка з кадастровим номером :01:056:0030, відноситься до комунальної форми власності з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Земельна ділянка належить юридичній особі - Сквирська міська рада Київської області (ідентифікаційний код юридичної особи 04054961) та на праві постійного користування земельною ділянкою перебуває у користуванні Комунального підприємства «СКВИРАБЛАГОУСТРІЙ» (ідентифікаційний код юридичної особи 43131772).

Згідно п.п. 7.2.6 Договору інвестування на виконання робіт з будівництва громадської будівлі «Багатофункціонального комплексу комерційного призначення з громадською вбиральнею, площею відпочинку громадян та зупинкою громадського транспорту» від 19.12.2022 (по тексту - договір інвестування від 19.12.2022), інвестор, тобто ФОП ОСОБА_10 , має право, після належного виконання всіх умов договору оформити право користування земельною ділянкою відповідно до чинного законодавства України.

Аналіз вищеописаного дає можливість зробити однозначний висновок, що землі комунальної власності вибудуть у приватну власність безоплатно, що є порушенням вимог діючого законодавства.

Постановою слідчого від 29 червня 2023 року земельна ділянка з кадастровим номером :01:056:0030 визнана речовим доказом у даному кримінальному провадження.

24.04.2024 прокурор - начальник Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до слідчого суддіСквирського районного суду Київської області з клопотанням про арешт майна.

На обґрунтування вимог поданого клопотання прокурор зазначив, що зазначена у клопотанні земельна ділянка відповідає критеріям ст. 98 КПК України (об`єкт, що містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження), а тому існують всі правові підстави для її арешту.

02.05.2024 ухвалою слідчого судді Сквирського районного суду Київської області вказане клопотання задоволено та накладено арешт на земельну ділянку, площею 0,3000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить юридичній особі - Сквирська міська рада Київської області (ідентифікаційний код юридичної особи 04054961) і на праві постійного користування земельною ділянкою перебуває у користуванні Комунального підприємства «СКВИРАБЛАГОУСТРІЙ» (ідентифікаційний код юридичної особи 43131772).

Заборонено в будь-який спосіб вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо земельної ділянки, площею 0,3000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить юридичній особі - Сквирська міська рада Київської області (ідентифікаційний код юридичної особи 04054961) і на праві постійного користування земельною ділянкою перебуває у користуванні Комунального підприємства «СКВИРАБЛАГОУСТРІЙ» (ідентифікаційний код юридичної особи 43131772), в тому числі, але не виключно, подавати будь-які заяви відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Заборонено будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які дії, пов`язані з вчиненням реєстраційних дій щодо земельної ділянки, площею 0,3000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить юридичній особі - Сквирська міська рада Київської області (ідентифікаційний код юридичної особи 04054961) і на праві постійного користування земельною ділянкою перебуває у користуванні Комунального підприємства «СКВИРАБЛАГОУСТРІЙ» (ідентифікаційний код юридичної особи 43131772).

07.05.2024 ухвалою слідчого судді Сквирського районного суду Київської області виправлено описку, допущену в ухвалі слідчого судді Сквирського районного суду Київської області від 02 травня 2024 року за клопотанням прокурора - начальника Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000222 від 01 червня 2023 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, а саме в другому, третьому та четвертому абзацах резолютивної частини ухвали слідчого судді вказати кадастровий номер земельної ділянки, площею 0,3000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить юридичній особі - Сквирська міська рада Київської області (ідентифікаційний код юридичної особи 04054961) і на праві постійного користування земельною ділянкою перебуває у користуванні Комунального підприємства "СКВИРАБЛАГОУСТРІЙ" (ідентифікаційний код юридичної особи 43131772) - ":01:056:0030".

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000222 від 01.06.2023 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, слідчий суддя, як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали виходив з того, що прокурором доведено, що вказане майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

Так, слідчий суддя прийшов до висновку, що враховуючи, що вищезазначена земельна ділянка є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, для запобігання можливості її відчуження, зміною, поділом, враховуючи необхідність проведення ряду слідчих дій та проведення судових експертиз для встановлення об`єктивної істини в кримінальному провадженні, наявна необхідність у накладенні на неї арешту із забороною користування та розпорядження вказаним майном.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції. При цьому було, вислухано доводи прокурора в підтримку поданого клопотання, досліджені матеріали судового провадження, а також з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні прокурора правові підстави для арешту майна, можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також обставини кримінального провадження №0000222 від 01 червня 2023 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, а тому слідчий суддя обґрунтовано задовольнив вказане клопотання прокурора про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянта обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вище зазначене майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовими доказами в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Так, постановою заступника СВ ВП№1 Білоцерківського РУП УГНП в Київській області ОСОБА_11 від 29.06.2023 земельну ділянку з кадастровим номером: :01:056:0030, площею 0,3000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить юридичній особі - Сквирська міська рада Київської області (ідентифікаційний код юридичної особи 04054961) визнано речовим доказом у даному кримінальному проваджені /а.с. 29-20/.

Разом з тим, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, а також встановлено мету арешту майна відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме збереження речових доказів, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером: :01:056:0030, площею 0,3000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить юридичній особі - Сквирська міська рада Київської області (ідентифікаційний код юридичної особи 04054961) і на праві постійного користування земельною ділянкою перебуває у користуванні Комунального підприємства «СКВИРАБЛАГОУСТРІЙ» (ідентифікаційний код юридичної особи 43131772), з підстав того, що вона відповідає критеріям речових доказів, визначених ст. 98 КПК України.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагали вжиття такого методу державного регулювання, як накладення арешту.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість накладення арешту на майно є такими, що не відповідають матеріалам провадження. Крім того, слідчим суддею суду першої інстанції накладено арешт на майно відповідно до вимог ст. ст. 132, 170, 173 КПК України на підставі належно досліджених доводів органу досудового розслідування.

Зважаючи на викладене, в сукупності з обставинами провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував правомірно, а тому доводи апелянта стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Всі інші зазначені в апеляційній скарзі обставини не є безумовними підставами для скасування ухвали суду та підлягають з`ясуванню під час судового розгляду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Поновити міській голові Сквирської міської ради ОСОБА_12 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Сквирського районного суду Київської області від 02 травня 2024 року.

Ухвалу слідчого судді Сквирського районного суду Київської області від 02 травня 2024 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу міської голови Сквирської міської ради ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4