Провадження № 1-в/202/314/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду міста Дніпропетровська подання Індустріального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_6 про скасування іспитового строку у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.09.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України, до покарання у виді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.09.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України, до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації; повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Представник органу пробації звернувся до суду з поданням про скасування іспитового строку ОСОБА_5 . В обґрунтування вказаного подання посилається на те, що вирок стосовно ОСОБА_5 надійшов на виконання органу пробації 04.12.2023. З порядком та умовами звільнення від відбування покарання з випробуванням, попереджений про відповідальність за невиконання обов`язків, покладених на нього судом: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Незважаючи на неодноразові попередження, ОСОБА_5 неявки на реєстрацію до органу пробації.

В судовому засіданні представник органу пробації подання підтримав, просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні подання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав думку прокурора, просив відмовити у задоволенні подання та пояснив, що дійсно допустив неявки на реєстрацію, через те, що переплутав дати та з`являвся на реєстрацію наступного дня. Пояснив, що зобов`язується більше не допускати порушень.

Заслухавши прокурора, представника органу пробації, засудженого, дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.09.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Вирок набрав чинності і звернений до виконання.

Проте ОСОБА_5 допустив три неявки на реєстрацію до органу пробації.

Тому відділ пробації звернувся до суду із поданням про скасування іспитового строку.

Нормами ч.1 ст. 166 КВК України передбачено, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно з вимогами ч.2 ст.78 КК України якщо засуджений, зокрема не виконує покладені на нього обов`язки, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Як свідчать надані відділом пробації відомості про те, що ОСОБА_5 тричі не з`явився на реєстрацію до органу пробації.

Однак суд не може погодитись з даними висновками відділу пробації, оскільки те, що особа не допустила неявки на реєстрацію до органу пробації, не може бути підставою для скасування випробувального строку, оскільки передбачений ст. 76 КК України обов`язок є стимулюючим заходом до особи з метою її перевиховання та ресоціалізації, а також отриманням додаткових відомостей про засуджену особу за для можливості здійснення за неї додаткового контролю.

Згідно ст. 50 КК України мета покарання - це той кінцевий наслідок, до якого прагне держава, щодо ресоціалізації засудженого та запобігання вчиненню злочинів. При цьому Закон за мету покарання визнає: 1) кару за вчинений злочин; 2) виправлення засуджених; 3) запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При цьому, загальний принцип каральної діяльності щодо всіх категорій злочинців залишається незмінним - це примушування до правомірної поведінки через будь-яке покарання. Щодо видового примушування, то воно, залежно від особистих властивостей злочинця, має різні відтінки. Це може бути випадкова особа, яка, наприклад, за слабкістю свого характеру або гнітючою нужденністю чи у стресовому стані вчинила злочин, що є одиничним епізодом його життя. Тут головною метою є не кара злочинця, а виправлення її через покарання.

Отже, на думку суду, також слід враховувати не лише ті обставини, які мали місце, а й ті, що мають зараз, оскільки кінцевою метою, як вже зазначалось вище, не є примушування з боку держави засуджену особу до відбути покарання, а лише вжиття заходів щодо створення необхідних умов для процесу позитивних змін, які відбуваються в особистості та створюють у неї готовність до самокерованої правослухняної поведінки. При цьому свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві, є необхідними запоруками для виправлення засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 КВК України, подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Згідно ч. 3 ст. 166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Таким чином, на думку суду, у поданні не було зазначено підстав відповідно до ч. 2 ст. 166 КВК України, ч. 2 ст. 78 КК України, чи системних порушень з боку ОСОБА_5 , які б свідчили про ухилення (вчинення свідомих та умисних дій) від виконання покладних за вироком, або фактів систематичного вчинення правопорушень, що потягли б за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання ОСОБА_5 стати на шлях виправлення.

Оскільки лише обставини зазначені в ч. 2 ст. 166 КВК України та ч. 2 ст. 78 КК України можуть бути підставою для скасування іспитового строку за вироком суду та свідчити про небажанням стати на шлях виправлення, тому подання про направлення засудженого ОСОБА_5 до місця відбування покарання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 75, 78 КК України, ст. 166 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання Індустріального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_6 про скасування іспитового строку у відношенні ОСОБА_5 відмовити за необгрунтованістю.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її проголошення, якщо ухвалу було постановлено без особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1