Провадження № 1-кс/461/6619/24
УХВАЛА

Іменем України

29.10.2024 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявниці ОСОБА_3 , представника заявниці ОСОБА_4 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в :

Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту майна, у якому просить скасувати арешт накладений ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 05.02.2024 року на майно, а саме на: мобільний телефон марки «IPHONE 14 PRO» ІМЕЙ : НОМЕР_1 , ІМЕЙ2 : НОМЕР_2 із сім-картою НОМЕР_3 та Е - сім НОМЕР_4 та повернути законному володільцю (власнику) ОСОБА_3 .

В обгрунтування заявленого клопотання вказує на те, що підозра у кримінальному провадженні № 0001202 ОСОБА_3 не пред`явлена. Арештоване майно не підлягає спеціальній конфіскації. Всі необхідні слідчі дії з вилученим майном в межах даного кримінального провадження - проведені, зокрема проведено огляд мобільного телефону. Вважає, що станом на даний час відсутні жодні підстави чи обгрунтування, що можуть свідчити про те, що не застосування арешту, може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. А тому, вважає, що відсутні підстави які б виправдовували подальше втручання органу досудового розслідування на право власників володіти належним їм майном, що в свою чергу призводить до порушення охоронюваних законом прав та інтересів власника майна.

Заявниця та її представник у судовому засіданні клопотання підтримали з наведених у ньому підстав.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду клопотання. Слідчий СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 подав до суду письмові заперечення. Заперечення обгрунтовує тим, що вищевказаний мобільний телефон було вилучено 01.02.2024 року слідчим, в ході проведено обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , який було проведено на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 05.01.2024. Слідчим ВРОТЗ СУ ГУНП у Львівській області, винесено постанову про визнання вище вказаного мобільного телефону речовим доказом у кримінальному провадженні. В подальшому на виконання ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 від 07.02.2024 № 1-кс/461/829/24 про тимчасовий доступ до речей і документів було здійснено тимчасовий доступ до мобільного телефону, який належить ОСОБА_3 . В ході проведено тимчасового доступу було отримано до мобільного телефону марки «IPHONE 14 PRO» ІМЕЙ: НОМЕР_1 , ІМЕЙ2: НОМЕР_2 із сім-картою НОМЕР_3 та E-sim НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_3 було отримано інформацію, яка має значення речового доказу у кримінальному провадженні. За результати проведено тимчасового доступу був складений протокол 09.02.2024. Окрім цього 07.08.2024 у вказаному кримінальному провадженні було призначено комплексну комп`ютерно-технічну експертизу, проведення якої доручено здійснювати експертам Львівського НДІСЕ. Зокрема експерту для дослідження було скеровано мобільний телефону марки «IPHONE 14 PRO» ІМЕЙ: НОМЕР_1 , ІМЕЙ2: НОМЕР_2 із сім-картою НОМЕР_3 та E-sim НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_3 . На даний час комп`ютерно-технічну експертиза не проведена висновок за результатами її проведення органом досудового розслідування не отримано.

Враховуючи передбачені ч. 2 ст. 174 КПК України строки розгляду зазначеної категорії клопотань, слідчий суддя, виходячи з загальних засад кримінального провадження: змагальності та розумних строків, приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності слідчого та прокурора, з урахуванням наявних у слідчого судді матеріалів.

Заслухавши доводи учасників справи, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001202 від 28 листопада 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15-ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України.

В ході досудового розслідування кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 05.02.2024 року накладено арешт на майно, яке вилучене 01.02.2024 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема на мобільний телефон марки «IPHONE 14 PRO» ІМЕЙ: НОМЕР_1 , ІМЕЙ2: НОМЕР_2 із сім-картою НОМЕР_3 та E-sim НОМЕР_4 .

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, саме на власника або володільця майна покладається обов`язок довести, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт на майно накладено необґрунтовано.

Як встановлено слідчим суддею, однією з підстав накладення арешту було те, що вилучений телефони має важливе значення для кримінального провадження та має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні.

Накладаючи арешт, слідчий суддя виходив з того, що майно, яке вилучене 01.02.2024 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема мобільний телефон марки «IPHONE 14 PRO» ІМЕЙ: НОМЕР_1 , ІМЕЙ2: НОМЕР_2 із сім-картою НОМЕР_3 та E-sim НОМЕР_4 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

В матеріалах клопотання відсутні докази, що арешт на вищевказане майно було накладено необгрунтовано чи з порушенням вимог КПК України, ухвалу слідчого судді про накладення вказаного арешту заявник не оскаржував в апеляційному порядку. Також заявником не доведено, що відпала потреба у вказаному арешті майна, внаслідок проведення огляду мобільного телефону.

Також, 07.08.2024 у вказаному кримінальному провадженні було призначено комплексну комп`ютерно-технічну експертизу, проведення якої доручено здійснювати експертам Львівського НДІСЕ. Зокрема експерту для дослідження було скеровано мобільного телефону марки «IPHONE 14 PRO» ІМЕЙ: НОМЕР_1 , ІМЕЙ2: НОМЕР_2 із сім-картою НОМЕР_3 та E-sim НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_3 . На даний час комп`ютерно-технічну експертиза не проведена висновок за результатами її проведення органом досудового розслідування не отримано.

Крім цього, слідчий суддя враховує, що вищевказаний мобільний телефон визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, а відтак в подальшому буде досліджуватись судом під час розгляду кримінального провадження, та відповідно його доля буде вирішуватись під час ухвалення вироку.

Виходячи з вищевикладеного, вважаю, що підстави для позбавлення права володіння та користування зазначеного вище майна, зокрема і ті, які вважав підставами накладення арешту слідчий суддя, станом на день розгляду клопотання наявні. А тому, беручи до уваги надані докази, вважаю, що відсутні підстави для скасування арешту майна.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 29 жовтня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_6