ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія ст. 181 КПК України Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

головуючого - ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря - ОСОБА_6 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 жовтня 2024 року у кримінальному провадженні № 0002808, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.08.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці до 22 грудня 2024 року включно відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сімферополь, громадянина України, з середньою освітою, офіційно непрацюючого, неодруженого, на утриманні дітей не має, учасником бойових дій, депутатом, інвалідом, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не являється, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

Старший слідчий СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Просила слідчого суддю застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з можливістю застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 жовтня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на два місяці до 22 грудня 2024 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Ухвала суду мотивована тим, що обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_8 даного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів та не заперечується самим підозрюваним.

Слідчий суддя зазначав, що наявність ризиків, на які посилався слідчий та прокурор, не доведено жодним доказом та обґрунтовується лише тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному у випадку доведення його винуватості. А оскільки наведені прокурором ризики, можуть бути мінімізовані менш обтяжливим запобіжним заходом, ніж тримання під вартою, то слідчий суддя дійшов висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_8 .

Не погоджуючись з такою ухвалою слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу, якою просить скасувати вказану ухвалу через невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з можливістю застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує, що судом не взято до уваги те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на відсутність місця реєстрації та проживання його в квартирі матері своєї цивільної дружини, що може ускладнити в разі його неприбуття до органу досудового розслідування чи суду, встановлення його фактичного місцезнаходження.

Також, на думку прокурора, ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення підозрюваним обґрунтовується тим, що останній не має власного постійного джерела доходів та був неодноразово судимий за вчинення майнових злочинів.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення підозрюваного, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя для прийняття законного й обґрунтованого рішення відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Частинами 1, 2, 6 ст. 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Відповідно до п. 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчим відділом Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002808 від 29.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

За даними матеріалів досудового розслідування встановлено, що 28.08.2024 в нічний час доби ОСОБА_8 проник до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення майна, крадіжку, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з шухляди столу зазначеного вище магазину взяв чуже майно, а саме: мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9A» 2/32 GB Granite Gray, вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/124-24/12658-ТВ від 06.09.2024, становить 2083,33 грн, платіжний термінал «PAX A930 RIX», вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/124-24/14023-ТВ від 16.10.2024, становить 3243,75 грн, грошові кошти у сумі 4400,00 грн, яке належить ОСОБА_10 , та з місця вчинення злочину зник, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 9727,08 грн.

22.10.2024 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення свідчать: протокол огляду місця події від 28.08.2024, протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 08.09.2024, висновки експерта від 06.09.2024 № СЕ-19/124-24/12658-ТВ та від 16.10.2024 № СЕ-19/124-24/14023-ТВ, протокол огляду предмета від 11.09.2024 та інші матеріали кримінального провадження.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя дослідив клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 разом з матеріалами, які його обґрунтовують, та правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри підтверджуються сукупністю зібраних доказів, приведених у клопотанні органу досудового розслідування та доданих до нього матеріалах.

Отже, вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, як підстави для застосування запобіжного заходу, слідчим суддею виконано належним чином.

При цьому апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, що прокурором та слідчим жодним доказом не доведено ризик втечі чи іншого ухилення від органу досудового розслідування ОСОБА_8 .

Крім того, на час розгляду справи за цим клопотанням стороною обвинувачення не доведено, що підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню чи його повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Доводи прокурора щодо можливого переховування підозрюваного з огляду на тяжкість можливого покарання, що загрожує йому в разі доведеності винуватості, були предметом вивчення слідчого судді першої інстанції та їм надана належна обґрунтована оцінка, з якою погоджується апеляційний суд.

Слідчий суддя дійшов правильного висновку, що застосовуючи запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_8 , у такий спосіб буде забезпечено пропорційність дотримання балансу між гарантіями виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, дотримання належної поведінки, усуненням негативних ризиків для кримінального провадження та необхідністю недопущення зайвого втручання у приватне життя.

На переконання апеляційного суду запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України у даному кримінальному провадженні, зокрема, можливість переховування від органу досудового розслідування, суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, про що вказує в апеляційній скарзі прокурор, і забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування до ОСОБА_8 обраного слідчим суддею запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Доводи апеляційної скарги, враховані слідчим суддею при прийнятті ухвали про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який, на думку колегії суддів, співмірний з тяжкістю кримінального правопорушення та його наслідками.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З урахуванням викладеного, ухвала слідчого судді першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 183, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Черкаської окружної прокуратуру залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 жовтня 2024 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5