печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001640 від 04.09.2023 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В :

11.07.2024 старший слідчий в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України підполковник поліції ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором, звернувся до Печерського районного суду м. Києва із клопотанням застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001640 від 04.09.2023 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивуючи клопотання, сторона обвинувачення вказує, що в період часу з 22.11.2023 по 11.02.2024, ОСОБА_6 , за попередньою змовою та разом з ОСОБА_8 та невстановленою слідством особою, яка в месенджері «Telegram» діяла під логіном « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з корисливих мотивів з використанням умов воєнного стану, шляхом виготовлення та передачі підроблених документів, організували незаконне переправлення через державний кордон України та сприяли незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, наданням засобів та усуненням перешкод, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

09.07.2024 у відповідності до ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру про підозру в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України та сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Сторона обвинувачення вказує, що підставою застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під варту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п 1, 2, 3, 5 ст. 177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначивши, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, що зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний та його захисники в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання та просили відмовити, вказуючи на необґрунтованість підозри та відсутність ризиків у кримінальному провадженні.

Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001640 від 04.09.2023 за підозрою ОСОБА_8 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

09.07.2024, у відповідності до ч. 1 ст. 278 КПК України, ОСОБА_6 повідомлено про підозру в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України та сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю м. Києва, громадянину України, неодруженому, який працює помічником у адвокатському об`єднанні «Імперіум», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому.

З частини 2 статті 8 та частини 5 статті 9 КПК України слідує, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, жодна особа не може бути позбавлена свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом та судовим органом, створеним відповідно до закону.

Згідно з положеннями ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання, роз`яснено його права та надано можливість з моменту затримання захищати себе особисто та користуватися правовою допомогою захисника. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання. Про арешт або затримання людини має бути негайно повідомлено родичів заарештованого чи затриманого.

Пріоритет положень Конституції над законами та підзаконними актами є очевидним та не підлягає доведенню. Окрім іншого, це підтверджено у рішенні ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» та інших справах.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не приймає доводи сторони захисту та погоджується з доводами сторони обвинувачення та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів та підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме:

- протоколом огляду та вручення грошових коштів від 30.11.2023;

- протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 09.01.2024;

- протоколом про результати контролю за вчиненням злочину у формі контрольованої закупки від 26.12.2023;

- протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 15.01.2024;

- рапортом оперативного співробітника ДКР НПУ;

- протоколом огляду диску з відеозаписами, отриманими від ТОВ «Нова Пошта» від 08.02.2024;

- протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії - огляд і виїмка кореспонденції від 19.03.2024;

- протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії - огляд і виїмка кореспонденції від 19.03.2024;

- протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії - огляд і виїмка кореспонденції від 03.05.2024;

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо контроль щодо ОСОБА_6 від 23.05.2024

- протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії - спостереження за особою ОСОБА_8 від 22.05.2024;

- протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії - спостереження за особою ОСОБА_6 від 04.03.2024;

- протоколом огляду магнітного носія інформації від 17.06.2024;

- листом ДПСУ від 14.06.2024;

- рапортом ДПСУ від 13.06.202;4

- листом ДПСУ від 05.06.2024;

- листом ДПСУ від 12.06.2024;

- роздруківками запиту та листом ДПС від 08.06.2024;

- копіями документів, отриманим від ДПС про факт перетину кордону особами( додатки до рапортів);

- висновком експерта №КСЕ-19/111-24/22546 від 13.05.2024 (почеркознавча та технічна експертиза документів), у відповідності до якої, документи, що були виготовлені для незаконного переправлення осіб через державний кордон України, є підробленими;

- іншими доказами, отриманими під час досудового розслідування, які на даному етапі не підлягають розголошенню відповідно до ст. 222 КПК України.

Наряду з вказаним, слідчий суддя приймає до уваги, що у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

В той же час, слідчий суддя не в повній мірі може погодитися із ризиками, на які вказує сторона обвинувачення в клопотанні та про які прокурор наголошував у судовому засіданні.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Сторона обвинувачення в клопотання вказує на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Мотивуючи ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий вказує, що з матеріалів клопотання вбачається, що, на момент проведення обшуку, ОСОБА_6 не знаходився за місцем реєстрації та перебував за іншою адресою, що підтверджує факт відсутності його постійного місця проживання, проте до вказаного слідчий суддя відноситься критично з огляду на те, що на момент проведення обшуку ОСОБА_6 перебував у своєї бабусі, що за адресою: АДРЕСА_2 , де також проводився обшуку житла. Крім того, останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи.

Разом з тим, суд не може не прийняти до уваги, той факт, що за матеріалами кримінального провадження, кримінальні правопорушення вчинено шляхом виготовлення підроблених документів, які дають право виїзду за межі території України. Таким чином існують реальні підстави вважати, що ОСОБА_6 , з метою ухилення від кримінальної відповідальності, виготовить підроблені документи на своє ім`я, за допомогою яких покине територію України.

Також, слідчий вказує, що у разі незастосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній може вільно координувати свої дії, спрямовані на переховування від органу досудового розслідування та з метою знищення чи спотворення речових доказів, із невстановленою особою, яка учасником вказаної групи та діяла під логіном « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». За матеріалами кримінального провадження знаходиться поза межами території України, та спільно з ОСОБА_6 зможе тим чи іншим чином допомогти останньому уникнути покарання шляхом переховування від органу досудового розслідування, чи здійснити інші дії, передбачені вимогами ст. 177 КПК України.

Також, установлено, що ОСОБА_16 , засновник та керівник адвокатського об`єднання «Імперіум», яке є місцем вчинення кримінального правопорушення, виїхав за межі України та на даний час перебуває за кордоном. Є підстави вважати, що його підлеглий ОСОБА_6 , якому на даний час повідомлено про підозру теж може виїхати з України на підставі підроблених документів, оскільки з цим пов`язана його протиправна діяльність з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Проте, до вказаних доводів слідчий суддя відноситься критично з огляду на те, що доказів, які б могли це підтвердити не надано суду.

Окрім цього, сторона стверджує на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, мотивуючи наступним.

У ході досудового розслідування встановлено, що злочинні дії ОСОБА_6 пов?язані з отриманням і пересилкою підроблених документів, частина з яких органом досудового розслідування не відшукана, а тому є підстави вважати, що останній переховує їх в іншому місці, що вказує на необхідність проведення подальших слідчих (розшукових) дій, спрямованих на їх відшукання, проте доказів, які б могли це підтвердити суду не надано, а мотивування носить досить формальний характер.

Також, сторона стверджує на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, проте суд приймає доводи сторони захисту, що органом досудового розслідування не зазначено жодного свідка по кримінальному провадженню та разом з тим, враховуючи стадію досудового розслідування, не може стверджувати про повну відсутність вказаного ризику.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що вказані ризики можна виключити не лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а й покладення відповідних обов`язків та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Так, існує ризик того, що підозрюваний, будучи на волі,може продовжити протиправну діяльність аналогічним способом, адже офіційно ніде не працевлаштований, свою злочинну діяльність здійснював з метою отримання матеріального прибутку, тобто, вчиняючи інкриміновані йому кримінальні правопорушення, ОСОБА_6 покращував своє матеріальне становище та отримував від цього доходи, що і надалі може робити, маючи технічні , фізичні та інші можливості для цього.

Крім того, йому повідомлено про підозру у вчиненні повторних злочинів упродовж 2024 року, що вказує на припинення цієї діяльності правоохоронними органами.

За встановлених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що в світлі встановлених обставин кримінального провадження, зазначені ризики і мають ймовірність, проте доказів того, що запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе їм запобігти, слідчому судді не надано, а відтак слід вважати, що такі відсутні.

За таких обставин, тримання під вартою ОСОБА_6 є невиправданим, оскільки клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень сторони обвинувачення про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України, а відтак таке втручання в його основоположні права і свободи жодним чином не забезпечить реалізацію завдань кримінального провадження та об`єктивний судовий розгляд, як наслідок клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим, що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та частково доведено актуальність ризиків на даний час, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, у межах строку досудового розслідування, що зможе забезпечити цілі кримінального провадження та одночасно не буде допущено порушення прав ОСОБА_6 .

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, з чим сторона захисту не погоджується, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001640 від 04.09.2023 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0001640 від 04.09.2023, а саме до 08.09.2024 включно, у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та прослідування в укриття цивільного захисту.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме :

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання органу Національної поліції за його місцем проживання.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні № 0001640 від 04.09.2023.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_17