Справа № 444/1523/24
Провадження № 1-кп/444/232/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

під час проведення відкритого судового засідання в залі суду в м. Жовкві Львівської області кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 02.01.2017 року, щодо

ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Черневе, Мостиського району Львівської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України),

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений у судовому засіданні усно клопотав про зміну запобіжного заходу на такий, який не пов`язаний з триманням під вартою.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання.

Дослідивши подане клопотання, заслухавши сторони кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ч.1-3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Судом оцінено обставину тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, а саме те, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України є тяжким злочином.

Судом оцінено вік і стан здоров`я обвинуваченого, а саме те, що не встановлено обставин, які б перешкоджали застосуванню до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Судом оцінено міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, те, що він не має на даний час визначеного місця проживання.

Судом не встановлено, що обвинувачений має постійне місце роботи чи навчання.

Судом не встановлено наявність повідомлення обвинуваченому про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Судом оцінено обставину розміру майнової шкоди, а саме те, що відповідно до обвинувального акту розмір такої під час досудового розслідування не встановлений.

Таким чином судом встановлено, що з часу обрання обвинуваченому діючого запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою ризики, які давали підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не відпали та продовжують існувати.

За таких обставин, за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого, сімейних зв`язків, працевлаштування, поведінки під час розслідування кримінального правопорушення, способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, враховуючи те, що на момент розгляду даного клопотання до органу досудового розслідування, прокуратури та суду не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про можливість взяття ОСОБА_4 на поруки, те, що ОСОБА_4 не має на даний час визначеного місця проживання, в ході досудового розслідування вживав заходів щодо приховування місця свого проживання, а будь-які особи з числа тих, що викликають довіру, не надали будь-яких документів, які б підтверджували можливість ОСОБА_4 виконувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за їхньою адресою проживання, те, що зі слів прокурора ОСОБА_4 перебував в розшуку та екстрадований до України, а відтак неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на такий, який не пов`язаний з триманням під вартою, потрібно відмовити.

Керуючись ст.ст. 177, 184, 325, 327, 350, п. 20-5 Перехідних положень КПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на такий, який не пов`язаний з триманням під вартою, відмовити.

Ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1