Справа № 642/1346/22
Провадження № 1-кп/642/134/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2024 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 листопада 2021 року за № 0000917 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 357 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Ленінського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження №0000917 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 357 КК України.

В ході досудового розслідуванням встановлено, що у середині жовтня 2021 року, точний час та дата в ході досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_4 , на сайті знайомств «Badoo» у мережі «інтернет» познайомився з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою у нього в подальшому склалися романтичні відносини.

Так, 02.11.2021 у вечірній час доби, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , прибув у гості на запрошення ОСОБА_6 , за місцем проживання останньої за адресою: АДРЕСА_1 , та маючи злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння паспортом та іншим важливим особистим документом ОСОБА_6 , з метою подальшого використання паспорту громадянина України та іншого важливого особистого документу потерпілої у корисливих цілях, з метою особистого незаконного збагачення ОСОБА_4 , використовуючи довірчі стосунки, що склалися між ним та ОСОБА_6 , шляхом обману узяв паспорт громадянина України НОМЕР_1 на ім`я потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий Ленінським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області та інший важливий особистий документ - ідентифікаційний код платника податків № НОМЕР_2 на ім`я останньої, та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що вказаний паспорт та ідентифікаційний код платника податків особи є важливим особистим документом - сфотографував паспортні дані, що містяться у паспорті громадянина України НОМЕР_1 на ім`я останньої, та ідентифікаційний код платника податків, які в подальшому використав з метою таємного викрадення грошових коштів, оформивши на потерпілу через мережу «інтернет» договори про надання коштів на умовах споживчого кредиту: за № НОМЕР_3 у ТОВ «ЛІНЕРУА Україна» на суму 3100 (три тисячі сто) гривень, за № №100898591 ТОВ «Мілоан»» на суму 4000 (чотири тисячі) гривень, за №77658882 у ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на суму 3150 (три тисячі сто п`ятдесят) гривень, за №168364-А у ТОВ «СС ЛОУН» на суму 500 (п`ятсот) гривень, за №1683671-А у ТОВ «СС ЛОУН» на суму 500 (п`ятсот) гривень, які в подальшому обернув на власну користь.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 , скоїв кримінальне правопорушення-проступок, передбачений ч. З ст. 357 КК України - незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом та іншим важливим особистим документом.

Крім того, 02.11.2021 у вечірній час доби, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , прибув у гості на запрошення ОСОБА_6 , за місцем проживання останньої за адресою: АДРЕСА_1 , та маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів, використовуючи обман, як спосіб отримання доступу до майна, а саме до мобільного телефону ОСОБА_6 за допомогою якого через мережу «інтернет» можливо оформити договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту, діючи умисно, повторно, із корисливих спонукань, з метою особистого незаконного збагачення ОСОБА_4 , використовуючи паспортні дані громадянина України НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , та ідентифікаційний код платника податків № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , якими завчасно незаконно заволодів з корисливою метою - через мережу «інтернет» за допомогою мобільного телефону оформив на неї договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2538591 у ТОВ «ЛІНЕРУА Україна» на суму 3100 (три тисячі сто)гривень.

Після чого, ОСОБА_4 діючи умисно, із корисливих спонукань, з метою особистого незаконного збагачення, таємно викрав грошові кошти в сумі 3100 (три тисячі сто) гривень, які в подальшому обернув на власну користь, шляхом переказу на рахунок відкритий у АТ КБ «Приватбанк» на його ім`я, спричинивши при цьому матеріального збитку потерпілій на вказану суму.

Таким чином, наявні достатні підстави для підозри громадянина ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненого повторно, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того, 02.11.2021 у вечірній час доби, точний час в ході досудового розслідування не встановлено. ОСОБА_4 , перебуваючи у гостях у ОСОБА_6 , за місцем проживання останньої за адресою: АДРЕСА_1 , та маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману останньої, діючи умисно, повторно, із корисливих спонукань, з метою особистого незаконного збагачення ОСОБА_4 , використовуючи довірчі стосунки, що склалися між ним та ОСОБА_6 , попросив передати йому її вироби із золота, ніби то з метою їх ремонту у ювеліра. У цей час ОСОБА_6 , будучи введеною в оману добровільно передала ОСОБА_4 , коробку ТОВ БК «Золотий вік» у якій знаходились: дві золоті сережки вагою 4,43 грами із жовтого золота 585 проби з каменем фіаніту, каблучку із жовтого золота 585 проби, розміром 17,5, вагою 3,39 грами.

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи Харківського НДЕКЦ при МВС України № СЕ-19/121-21/25595-ТВ від 22.11.2021 ринкова вартість каблучки із жовтого золота 585 проби, розміром 17,5, вагою 3,39 грами, на момент скоєння правопорушення, тобто станом на 02.11.2021 становить 5 351 (п`ять тисяч триста п`ятдесят одна) гривня 89 копійок.

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи Харківського НДЕКЦ при МВС України № СЕ-19/121-21/25595-ТВ від 22.11.2021 ринкова вартість двох золотих сережок з жовтого золота 585 проби з каменем фіаніту на кожній не була визначена, оскільки в виробі маються вставки з камінням фіаніту, але на дослідження не був наданий висновок Державного гемологічного центру України за результатами експертизи гемологічних об`єктів або висновок проведення гомологічної експертизи. Вартість 1 грама золота 585 проби в брухті, станом на момент скоєння правопорушення, а саме 02.11.2021 складає 867 (вісімсот шістдесят сім) гривень 91 копійка.

Сам ОСОБА_4 , не маючи наміру повертати вказані вироби із золота, з місця скоєння злочину зник розпорядившись викраденим майном на власну користь, а саме заклавши вказане майно до мережі «Ломбард «Свіжа копійка», чим завдав матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_6 , на загальну суму 9196 (дев`ять тисяч сто дев`яносто шість) гривень 73 копійки.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 03.11.2021 у вечірній час доби, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , прибув у гості на запрошення ОСОБА_6 , за місцем проживання останньої за адресою: АДРЕСА_1 та маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів, використовуючи обман, як спосіб отримання доступу до майна, а саме до мобільного телефону ОСОБА_6 , за допомогою якого через мережу «інтернет» можливо оформити договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту, діючи умисно, повторно, із корисливих спонукань, з метою особистого незаконного збагачення ОСОБА_4 , використовуючи паспортні дані громадянина України НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , та ідентифікаційний код платника податків № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , якими завчасно незаконно заволодів з корисливою метою - через мережу «інтернет» за допомогою мобільного телефону оформив на неї договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту за №100898591 у ТОВ «Мілоан»» на суму 4000 (чотири тисячі) гривень.

Після чого, ОСОБА_4 діючи умисно, із корисливих спонукань, з метою особистого незаконного збагачення, таємно викрав грошові кошти в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень, які в подальшому обернув на власну користь, шляхом переказу на рахунок відкритий у АТ КБ «Приватбанк» на його ім`я, спричинивши при цьому матеріального збитку потерпілій на вказану суму.

Таким чином, наявні достатні підстави для обвинувачення громадянина ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненого повторно, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 04.11.2021 близько 18 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні кафе «Таверна», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 144-А спільно з ОСОБА_6 , та маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів, використовуючи обман, як спосіб отримання доступу до майна, а саме до мобільного телефону ОСОБА_6 та її банківської картки № НОМЕР_4 AT «Альфа Банк», яка прив`язана до її мобільного телефону за допомогою якого через мережу «інтернет» можливо оформити договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту, діючи умисно, повторно, із корисливих спонукань, з метою особистого незаконного збагачення ОСОБА_4 , через мобільний додаток за допомогою мобільного телефону, що належить ОСОБА_6 , оформив на неї договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту за №501385593 у АТ «Альфа-Банк» на суму 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень.

Після чого, ОСОБА_4 діючи умисно, із корисливих спонукань, з метою особистого незаконного збагачення, таємно викрав грошові кошти в сумі 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень, які в подальшому обернув на власну користь, здійснивши переказ на банківську картку № НОМЕР_5 з відкритим рахунком у АТ КБ «Приватбанк» на його ім`я, спричинивши при цьому матеріального збитку потерпілій на вказану суму.

Таким чином, громадянин ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненого повторно, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того, 04.11.2021 близько 22 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , та маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів, використовуючи обман, як спосіб отримання доступу до майна, а саме до мобільного телефону ОСОБА_6 за допомогою якого через мережу «інтернет» можливо оформити договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту, діючи умисно, повторно, із корисливих спонукань, з метою особистого незаконного збагачення ОСОБА_4 , використовуючи паспортні дані громадянина України НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , та ідентифікаційний код платника податків № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , якими завчасно незаконно заволодів з корисливою метою - через мережу «інтернет» за допомогою мобільного телефону оформив на неї договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №77658882 у ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів» на суму 3150 (три тисячі сто п`ятдесят) гривень.

Після чого, ОСОБА_4 діючи умисно, із корисливих спонукань, з метою особистого незаконного збагачення, таємно викрав грошові кошти в сумі 3150 (три тисячі сто п`ятдесят) гривень, які в подальшому обернув на власну користь, здійснивши переказ на банківську картку № НОМЕР_5 з відкритим рахунком у АТ КБ «Приватбанк» на його ім`я, спричинивши при цьому матеріального збитку потерпілій на вказану суму.

Таким чином, громадянин ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненого повторно, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, 06.11.2021 близько 01 год. 06 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , та маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів, використовуючи обман, як спосіб отримання доступу до майна, а саме до мобільного телефону ОСОБА_6 за допомогою якого через мережу «інтернет» можливо оформити договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту, діючи умисно, повторно, із корисливих спонукань, з метою особистого незаконного збагачення ОСОБА_4 , використовуючи паспортні дані громадянина України НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , та ідентифікаційний код платника податків № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , якими завчасно незаконно заволодів з корисливою метою - через мережу «інтернет» за допомогою мобільного телефону оформив на неї договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту за №168364-А у ТОВ «СС ЛОУН» на суму 500 (п`ятсот) гривень, та договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту за №1683671-А у ГОВ «СС ЛОУН» на суму 500 (п`ятсот) гривень.

Після чого, ОСОБА_4 діючи умисно, із корисливих спонукань, з метою особистого незаконного збагачення, таємно викрав грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча) гривень, які в подальшому обернув на власну користь, здійснивши переказ на банківську картку № НОМЕР_5 з відкритим рахунком у АТ КБ «Приватбанк» на його ім`я, спричинивши при цьому матеріального збитку потерпілій на вказану суму.

Таким чином, громадянин ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненого повторно, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

26.01.2022 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненого повторно, кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України - незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом та іншим важливим особистим документом.

15.02.2022 обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 направлено для розгляду по суті до Ленінського районного суду м. Харкова.

05.12.2023 до Ленінського районного суду м. Харкова відповідно до ухвали Верховного Суду від 17 листопада 2023 року про направлення справи з Київського районного суду м. Полтави до Ленінського районного суду м. Харкова надійшли матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України для розгляду по суті.

05.12.2023 ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 357 КК України, прийнято до розгляду, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 06.03.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено в розшук та надано дозвіл на затримання обвинуваченого для розгляду клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

09.08.2024 о 05 год. 05 хв. (фактичний час та дата затримання, відповідно до протоколу затримання від 09.08.2024 - 08 серпня 2024 року о 22.15 год.) оперуповноваженим СКП ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доставлено до ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, де повідомлено регіональний центр безоплатної вторинної правової допомоги, після чого у присутності адвоката складено протокол затримання відповідно до ст. 191 КПК України та доставлено до Ленінського районного суду м. Харкова для участі в розгляді клопотання про обрання міри запобіжного заходу.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 строком на 60 днів, оскільки останній переховується від суду, неодноразово перебував у розшуку, у зв`язку з чим існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме : п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.190, ч. З ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України, за які законом передбачено, серед інших, покарання у виді позбавленням волі на строк до п`яти років, обставини злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_4 свідчать про його схильність до скоєння протиправних дій. Крім того, ОСОБА_4 усвідомлює незворотність настання покарання, та може, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, покинути місце мешкання, оскільки не має стійких соціальних зв`язків, у зв`язку з чим наявний ризик його ухилення від слідства та суду;

п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Незаконно впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні. Наявність зазначеного ризику обґрунтовується характером та обставинами вчинення злочину. ОСОБА_4 відома особа потерпілої та інших учасників кримінального провадження, місце їх проживання, що дає йому можливість впливати на їх свідчення. Так, запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , спрямований на забезпечення посиленого контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення останнім незаконного впливу на потерпілу.

п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вчинення інших кримінальних правопорушень. Наявність вказаного ризику підтверджується даними про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, за вчинення корисливих злочинів, обставини кримінальних правопорушень в яких він обвинувачується свідчать про його схильність до вчинення злочинів, у зв`язку з чим, існують достатні підстави вважати, що джерелом його доходів є протиправна діяльність. Тому з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 , процесуальних обов`язків, а також з метою запобігання спробі переховування від суду та продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, що може негативно вплинути на розгляд справи. Крім того в провадженні Ленінського районного суду перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень - злочинів передбачених ч.2 ст.190, ч.1 ст.357, ч.3 ст.190 КК України. По зазначеній справі провадження до цього часу було зупинено.

Відтак, у сторони обвинувачення є достатні дані вважати про об`єктивну наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до ОСОБА_4 інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, так як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора заперечували, просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, посилаючись на недоведеність зазначених прокурором ризиків.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ст.177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст.178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання осіб під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахування конкретних обставин. Тримання осіб під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При розгляді питання про доцільність тримання осіб під вартою судовий орган повинен брати до уваги факти які можуть мати відношення до справи: характер «обставини» і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання яке можливо буде призначене в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічні відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Також, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а відтак суд не приймає доводи захисника та обвинуваченої щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

Згідно ч. 1ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про те, що в ході розгляду клопотання прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, виходячи з наступного.

Суд також оцінює сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватим у скоєні вказаного злочину (за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 5 років); вік обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, який неодружений, відсутність місця роботи, раніше неодноразово судимий за скоєння умисних корисливих злочинів проти власності, а останнього разу 29.09.2016 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений по відбуттю строку покарання 18.06.2020, таким чином маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно скоїв умисний корисливий злочин на території Холодногірського району м. Харкова.

Також, обвинуваченого ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження ухвалою суду було оголошено у розшук та надано дозвіл на затримання, оскільки той ухилявся від явки до суду, доставлений до суду на виконання вказаної ухвали. Враховуючи викладене, обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування або суду.

Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки така обставина свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від суду.

При цьому, суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, беручи до уваги суворість передбаченого покарання за інкримінований злочин, що є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування від суду.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд враховує, що судовий розгляд у цьому кримінальному провадженні не завершено, свідки не допитані, а тому існує певна ймовірність того, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків та потерпілих з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій щодо переховування від органів досудового розслідування та/або суду, або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше кримінальне правопорушення

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Наявність ризику незаконного впливу на свідків та потерпілої підтверджується характером та обставинами вчинення кримінальних правопорушень. На теперішній час ОСОБА_4 відомі особи потерпілої та свідків у кримінальному провадженні, допит яких не проведений на теперішній час, у зв`язку з чим він, бажаючи уникнути кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на них, з метою змусити останніх змінити раніше надані показання щодо обставин вчинених кримінальних правопорушень або взагалі відмовитися від них. Запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого спрямований на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення останнім незаконного впливу на потерпілої та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Наявність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень підтверджується даними про особу обвинуваченого ОСОБА_4 . Крім того, в провадженні Ленінського районного суду перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень - злочинів передбачених ч.2 ст.190, ч.1 ст.357, ч.3 ст.190 КК України. По зазначеній справі провадження зупинено.

Згідно рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка особи дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи.

Фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, а також систематичність його дій, разом з відомостями щодо особи обвинуваченого, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання спростовує доводи захисника.

Доводи обвинуваченого та захисника в обґрунтування заперечень проти клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя відхиляє, оскільки вони не спростовують обставин, що вказують на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, необхідних для тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання прокурора судом вивчалась можливість застосування щодо ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Вищевказані обставини у сукупності свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на теперішній час не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим стосовно нього необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Більш того, даних про неможливість ОСОБА_4 перебувати під вартою в умовах СІЗО, матеріали, надані суду, не містять.

Враховуючи вищенаведене, суд вбачає підстави для задоволення клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Разом з тим, суд з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вважає за необхідне визначити розмір застави в розмірі у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60560 гривень, який є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

При цьому, в разі внесення застави, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 183 ч.2 п.5, 177, 178, 181, 182, 197, 205, 314-316, 331, 376 ч.2 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 06.10.2024 року включно в умовах ДУ "Харківський слідчий ізолятор".

Строк тримання під вартою рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 08 серпня 2024 року, 22 год. 10 хвил.

Визначити альтернативний запобіжний захід до тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді застави.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60560 гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області, протягом дії ухвали.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення обвинуваченим визначеної судом застави, покласти на нього наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України:

1) прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому що відповідно до ч.ч. 8, 10, 11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена обвинуваченим може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Термін дії ухвали - до 06.10.2024.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити в ДУ «Харкіський слідчий ізолятор» (для виконання).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів.

Повний текст ухвали виготовлено 16.08.2024.

Суддя ОСОБА_1