справа № 208/8786/24
№ провадження 1-кп/208/513/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0008477 від 24.08.2024 року і угоду про визнання винуватості від 29.08.2024 року, укладену між прокурором Волноваського відділу Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, на утриманні нікого не маючого, військовослужбовця за призовом під час мобілізації на особливий період, гранатометника 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до обвинувального акту і угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим, встановлено, що 24.08.2024 приблизно о 08 год. 11 хв., тобто в умовах воєнного стану у м. Покровську Покровської ТГ Покровського району Донецької області, заступником командира батальйону з психологічної НОМЕР_2 персоналу військової частини НОМЕР_1 лейтенантом ОСОБА_7 , який є начальником за посадою та військовим званням для гранатометника 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 доведено бойове розпорядження №2703 від 23.08.2024, командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_8 , та віддано усний наказ про його виконання про необхідність до 12 год. 00 хв. 24.08.2024 зайняти позицію відділення «Вінниця», з завданням обладнання позицій в інженерному відношенні, облаштування вибухових

та невибухових загороджень, не допустити просування противника на напрямку МИКОЛАЇВКА-МЕМРІК в районі АДРЕСА_2 , при виявленні броньованої та легко броньованої техніки знищувати силами протитанкових засобів, при виявленні групи піхоти знищувати силами колективного озброєння та стрілецькою зброєю.

При цьому наказ виданий в установленому Законом порядку, відповідною особою в межах наданих йому повноважень, зміст наказу не суперечить чинному законодавству, та не був пов?язаний з порушенням конституційних прав та свобод солдата ОСОБА_4 , не носив в собі явно злочинного змісту, у зв?язку з чим підлягав беззастережному та неухильному виконанню з боку останнього.

Однак, солдат ОСОБА_4 у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок та військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 28, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 24.08.2024 приблизно о 08 год. 17 хв., тобто в умовах воєнного стану, у АДРЕСА_3 , відкрито відмовився виконати зазначений наказ начальника, доведений заступником командира батальйону з психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 лейтенантом ОСОБА_7 .

Своїми діями, солдат ОСОБА_4 , за викладених вище обставин обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України непокорі, тобто відкритій відмові виконати наказ начальника, в умовах воєнного стану.

29 серпня 2024 року між прокурором та обвинуваченим укладена угода про визнання винуватості. Відповідно до даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 , під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторонами угоди визначено узгоджене покарання ОСОБА_4 за ч.4 ст.402 КК України і з урахуванням ст. 69 КК України сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України, у у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. На підставі ст.58 КК України замінити основне покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України на покарання у виді 2 (двох) років службового обмеження та із суми грошового забезпечення засудженого ОСОБА_4 відраховувати в дохід держави 20 % (двадцять) відсотків.

Розглянувши в судовому засіданні угоду між прокурором та обвинуваченим, за участю захисника, про визнання винуватості, вислухавши з приводу цього пояснення сторін про затвердження угоди, перевіривши укладену угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам діючого кримінального процессуального законодавства, роз`яснивши сторонам наслідки її затвердження, суд приходить до переконання, що угода про визнання винуватості ОСОБА_4 , може бути затверджена та обвинуваченому призначене узгоджене покарання.

Відповідно до положень п. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним (обвинуваченим) може бути укладена у провадженні щодо кримінальних правопорушень, злочинів невеликої тяжкості, злочинів середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, зазначені у ст. 470 КПК України, а саме ступінь сприяння ОСОБА_4 у проведенні кримінального провадження щодо нього, характер і тяжкість обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 402 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, внаслідок якого шкода завдана державним інтересам. Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України. Судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а її умови не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненного кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадкі взасудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Таким чином, судом встановлено наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненного кримінального правопорушення.

Враховуючи данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, а також його критичнее ставлення до скоєного, суд вважає наявними підстави для застосування ст. 69 КК України, та призначення ОСОБА_4 узгодженого сторонами покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч. 4 ст.402 КК України.

У судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості та на її підставі винести вирок.

Захисник просив затвердити угоду про визнання винуватості та він згоден з призначенням обвинуваченому покарання, зазначеного в угоді.

Обвинувачений пояснив, що він цілком розуміє характер кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України, по якому йому пред`явлене обвинувачення і по якому він визнає вину, розуміє наданні законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості. Згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та просить затвердити цю угоду.

Таким чином, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди між прокурором та обвинуваченим, за участю захисника, про визнання винуватості та призначення узгодженого між ними покарання за вчинення кримінального правопорушення, відповідно до вимог ч. 1ст. 475 КПК України.

Судові витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст.110, 124, 314, 369, 371-374, 468-476 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 29 серпня 2024 року між прокурором Волноваського відділу Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ..

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.402 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.58 КК України замінити ОСОБА_4 основне покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України на покарання у виді 2 (двох) років службового обмеження та із суми грошового забезпечення засудженого ОСОБА_4 відраховувати в дохід держави 20 % (двадцять) відсотків.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

На підставі ст. 72 ч. 1 п. 1 в КК України у строк остаточно призначеного покарання зарахувати попереднє ув?язнення з 24.08.2024 по день ухвалення вироку (звільнення з-під варти), з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідають три дні службового обмеження для військовослужбовців.

До набрання вироком законної сили залишити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через суд, який його ухвалив, протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду підлягає негайному врученню прокурору, обвинуваченому, захиснику.

Суддя ОСОБА_1