Справа №751/8363/24
Провадження №1-кп/751/345/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Чернігова матеріали кримінального провадження, що внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 23.07.2024 року за № 0002338, стосовно:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, Чернігівської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, без зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-28.07.2023 р. вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова за ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України

за участі сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

захисник обвинуваченого - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

24.02.2022 р. Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на всій території України введено воєнний стан.

В подальшому Указом Президента України від 23.07.2024 № 469/2024, затвердженим Законом України від 08.08.2024 р. № 3891-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 12.08.2024 р. строком на 90 діб.

1.1 13.07.2024 р., близько 18 год. 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи біля зупинки громадського транспорту вул. Музична, неподалік буд. № 60 по вул. І. Мазепи у м. Чернігові, маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, д іючи повторно, підійшов до потерпілого ОСОБА_6 зі спини справа, після чого з лівої нагрудної кишені футболки останнього своєю правою рукою відкрито викрав мобільний телефон марки «Poco X5 5 G 6/128 GB», вартістю 5487 грн. 41 коп., що належить ОСОБА_6 , чим спричинив йому матеріальну шкоду на вказану суму.

Вказаними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України

1.2 В період часу з 08 год. 30 хв. по 17 год. 30 хв. 22.07.2024 р. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні тамбуру будинку АДРЕСА_2 , будучи переконаним, що характер його протиправних дій непомітний для оточуючих, маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, діючи повторно, таємно викрав велосипед марки «Discovery Rider AM VBR R 29», рама 19, вартістю 4475 грн. 00 коп., що належить ОСОБА_7 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Вказаними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

1.3 Вказаними в сукупності діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, та таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 186 та ч. 4 ст. 185 КК України відповідно.

ІІ. Позиція обвинуваченого.

2.1 В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та надав показання про те, що 13.07.2024 р., перебуваючи біля зупинки громадського транспорту по вул. Музична в м. Чернігові з кишені невідомого йому чоловіка, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, відкрито викрав мобільний телефон. При цьому стверджував, що зовнішній вигляд потерпілого не давав підстав обвинуваченому вважати його пенсіонером чи особою похилого віку.

Обвинувачений також підтвердив, що 22.07.2024 р., перебуваючи в приміщенні тамбуру будинку АДРЕСА_2 , він таємно викрав велосипед у потерпілого ОСОБА_7 з яким у нього тривалий час існували неприязні відносини, а тому не шкодує щодо викрадення майна у цього потерпілого.

2.2 Обвинувачений погодився з вартістю викраденого ним майна, яка була визначена під час досудового слідства, розкаювався та висловлював готовність понести призначене судом покарання.

ІІІ. Позиція представника потерпілого.

3.1 Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, до суду не з`явились. Надіслали письмові заяви про небажання приймати участь у судових засіданнях, зазначили про відсутність до обвинуваченого претензій матеріального характеру. Позиції щодо призначення виду та міри покарання не висловлювали.

Судом, у зв`язку з можливістю з`ясування всіх обставин під час судового розгляду за відсутності потерпілих, керуючись положеннями ст.325 КПК України, було вирішено питання про проведення розгляду справи без їх участі.

ІV. Оцінка Суду.

4.1 З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи показання обвинуваченого, що надані в присутності захисника, та які співвідносяться з пред`явленим обвинуваченням, добровільність його відмови від свого права на повний розгляд кримінального провадження, та приймаючи до уваги, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд вважає за необхідне дослідити виключно матеріали, що характеризують особу обвинуваченого.

4.2 За таких обставин суд вважає доведеними дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

V. Призначення покарання.

5.1 Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Активне сприяння розкриттю злочину проявилось в тому, що обвинувачений добровільно своїми активними діями надавав допомогу органам досудового розслідування та суду у з`ясуванні тих обставин вчинення злочину, що мають істотне значення для повного його розкриття.

Прокурор підтвердив активну позицію ОСОБА_3 у розслідуванні кримінального правопорушення в ході досудового слідства, що стало наслідком його швидкого розкриття, вказані обставини останній підтвердив і в судовому засіданні.

Зазначення слідчим «щирого каяття» в обвинувальному акті не означає, що суд автоматично зобов`язаний визнати цю обставину такою, що пом`якшує покарання. Суд повинен самостійно оцінити наявність і характер щирого каяття, беручи до уваги ряд факторів, зокрема, показання обвинуваченого в судовому засіданні в співставленні зі змістом пред`явленого обвинувачення, і дійти обґрунтованого висновку про наявність або відсутність цієї обставини.

В конкретному випадку суд не вбачає підстав для визнання обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , щире каяття, оскільки за усталеною правозастосовною практикою щире каяття є відвертою негативною оцінкою винуватою особою своєї протиправної поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи виправити наслідки вчиненого злочину та готовності нести кару. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Натомість, в судовому засіданні обвинувачений, надаючи показання вказував, що не шкодує та не розкаюється про викрадення в потерпілого велосипеда, оскільки з останнім у нього конфліктні взаємовідносини протягом тривалого часу.

Отже, лише той факт, що ОСОБА_3 визнав свою вину, не може безумовно свідчити про щире каяття з приводу вчиненого, оскільки щире каяття це не лише визнання особою факту вчинення кримінальних протиправних діянь, а ще й щирий жаль з цього приводу та осуд своєї поведінки. В даному ж випадку, такого осуду обвинувачений не висловлював, а навпаки, повідомив суду про відсутність розкаяння після викрадення майна ОСОБА_7 .

Перевіривши в судовому засіданні всі обставини з якими пов`язує остання практика Верховного Суду встановлення обставини, яка пом`якшує покарання щире каяття, суд приходить до висновку про відсутність такої обставини з підстав відсутності критичної оцінки винним своєї протиправної поведінки, що виключає її врахування при призначенні покарання.

5.3 Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

Чинний КК України не надає тлумачення терміну «особа похило віку», однак судова практика ототожнює його з поняттям «особа пенсійного віку». В судовому засіданні встановлено, що потерпілий ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , а відтак, він підпадає під поняття «особа пенсійного віку».

Встановлення обтяжуючих обставин має значення для правильного призначення покарання, тому суду необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і у вироку наводити мотиви прийнятого рішення.

Суд враховує твердження прокурора про те, що обвинуваченому стало відомо про похилий вік потерпілого лише в ході досудового розслідування після встановлення анкетних даних, які на момент вчинення злочину йому відомі не були.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК, яке хоча і характеризується такою обов`язковою юридичною ознакою, як умисна форма вини, проте самі дії обвинуваченого не були спрямовані виключно на особу похилого віку, оскільки з врахуванням показань обвинуваченого щодо його необізнаності про вік потерпілого, відсутності попереднього знайомства між потерпілим та обвинуваченим, а також, що не заперечує сторона обвинувачення визначення віку потерпілого стало доступним лише при встановленні анкетних даних ОСОБА_6 , а тому правові підстави для врахування передбаченої п. 6 ч. 1 ст. 67 КК обставини, яка обтяжує покарання, відсутні.

5.4 Вирішуючи питання про вид покарання ОСОБА_3 суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.ст.66-67 КК України враховує:

- ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, яке згідно ст.12 КК України, є тяжкими злочинами;

- фактичні обставини скоєних злочинів (час, місце, спосіб, мотиви, наслідки та стадії скоєних злочинів, поведінку обвинуваченого після викриття вчинення ним кримінального правопорушення, предмети викрадення та їх вартість, значення для потерпілих);

- особу обвинуваченого (загально-соціальні дані): освіту та стан здоров`я, неодруженого, не працюючого, відсутність зареєстрованого місця проживання, відсутність негативних відомостей за місцем проживання;

- раніше судимого та наявність відомостей про притягнення до адміністративної відповідальності;

- дані про перебування обвинуваченого на обліку в лікаря-психіатра та не перебування на обліку в лікаря-нарколога;

- наявність обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченому та відсутність обставин, які його обтяжують;

- позицію прокурора, яка наполягала на призначенні обвинуваченому покарання за ч.4 ст.185 КК та ч.4 ст.186 КК України у виді позбавлення волі та з застосуванням положень ст.71 КК України просила остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 1 місяць, думку обвинуваченого і захисника, яка вважала за можливе призначення остаточного покарання у виді позбавлення волі з застосуванням ст.69 КК України.

5.5 З матеріалів справи вбачається, що передбачене покарання вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова від 28.07.2023 року ОСОБА_3 не відбув, а інкриміновані йому злочини в даному провадженні скоїв у період іспитового строку.

Згідно ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

5.6 З огляду на те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення в період іспитового строку, остаточне покарання слід призначити з застосуванням ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, застосувавши в даному випадку принцип часткового приєднання покарання за попереднім вироком суду, а саме шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова від 28.07.2023 р. у виді 1 місяця позбавлення волі, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

5.7 Аргументи сторони захисту щодо необхідності визнання судом як пом`якшуючих вину обставин вчинення кримінальних правопорушень внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин, та усунення заподіяної шкоди є безпідставними, оскільки не підтверджується жодними доказами.

Що стосується покликання захисту про необхідність застосування положень ст.69 КК України, то суд вважає за необхідно підкреслити останню позицію Верховного Суду, який зауважив, що якщо суд не вважає за доцільне застосовувати у відповідному кримінальному провадженні під час призначення покарання особі положення ст. 69 КК, то він не повинен щоразу посилатися на недоцільність такого застосування. Натомість у разі якщо б суд вважав доцільним застосування положень цієї статті, то він повинен це мотивувати у своєму рішенні.

Отже, враховуючи відсутність тих підстав, з яким закон пов`язує можливість застосування при призначенні обвинуваченому покарання положень ст. 69 КК України до одного злочину чи до кожного з них, суд приходить до необґрунтованості твердження адвоката з даного питання.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

6.1 Цивільний позов по справі не заявлявся.

6.2 Рішення щодо речових доказів необхідно прийняти відповідно до ст.100 КПК.

6.3 Процесуальні витрати по справі за проведення експертизи в розмірі 9962 грн 41 коп., з огляду на вимоги ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в повному обсязі.

6.4 Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 , у вигляді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу - залишити без змін, оскільки існують ризики переховування від суду та перешкоджання кримінальному провадженню шляхом ухилення від виконання судового рішення.

Керуючись ч.3 ст.349,368,373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 4 ст. 186 КК України - у виді 7 /семи/ років позбавлення волі;

-за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у виді 7 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова від 28.07.2023 р. та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 7 /семи/ років 1 /одного/ місяця позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання час його тримання під вартою в період з 01.08.2024 р. по 19.09.2024 р. включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Речові докази: мобільний телефон марки «Poco X5 5 G 6/128 GB» та велосипед марки «Discovery Rider AM VBR R 29», що передані під зобов`язальну розписку потерпілим залишити в користуванні власників майна.

Стягнути з ОСОБА_3 9 962 грн 41 коп. процесуальних витрат на користь держави за проведення експертиз.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1