№ провадження 1-кс/646/2712/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2024 м. Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , слідчого - ОСОБА_4 , підозрюваного - ОСОБА_5 , захисника - ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000132 від 05.09.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ізюм, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину - доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,

в с т а н о в и в:

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000132 від 05.09.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

В обґрунтування клопотання, слідчий зазначив, що у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у невстановлений в ході проведення досудового розслідування місце та час, виник злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, для себе та третьої особи, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням.

Так, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на одержання неправомірної вигоди, для себе, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, поєднаному з вимаганням, шляхом створення штучних умов надання йому неправомірної вигоди, з корисливих мотивів, діючи умисно, будучі обізнаним про те, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , має потребу у оновленні особистих даних військовозобов`язаного, в середині вересня 2024 року, більш точний час в ході проведення досудового розслідування не встановлено, під час бесіди із ОСОБА_8 повідомив останньому, що може допомогти в оновленні його даних у військовому квитку, а також у отриманні відстрочки від мобілізації, але, враховуючі діючий на території України військовий стан, зазначені послуги будуть коштувати 6 000 доларів США. Крім того, ОСОБА_5 вказав ОСОБА_8 , що оновити вищевказані дані наразі іншим шляхом, аніж надання неправомірної вигоди - неможливо, враховуючи те, що без надання неправомірної вигоди та без наявності документів, які можливо оформити лише за сприянням ОСОБА_5 за допомогою його зв`язків серед посадовців медико - соціальної експертної комісі (МСЕК) одного із медичних закладів Харкова, співробітники ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_8 можуть одразу мобілізувати до лав ЗСУ. Таким чином ОСОБА_5 , створив для ОСОБА_8 обставини, за яких він вимушений був погодитись на умови ОСОБА_5 та надати останньому неправомірну вигоду задля отримання вищезазначених документів, що нададуть ОСОБА_8 право відстрочки від мобілізації за захворінням.

За результатами отримання від ОСОБА_8 вищезазначеної неправомірної вигоди ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обіцяв здійснити вплив на посадових осіб медико - соціальної експертної комісії (МСЕК) одного із медичних закладів Харкова, які приймуть рішення про видачу ОСОБА_8 документів, які нададуть йому право на відстрочку від мобілізації, підставою для якої буде наявність захворювання, яке потребує лікування, з подальшим оновленням за сприянням ОСОБА_5 у військовому квитку.

Для реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час особистої зустрічі із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка відбулась 16.09.2024 приблизно о 13:00, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, знаходячись біля проспекту Науки в м. Харкові, точної адреси під час досудового розслідування встановити не надалося за можливе, ОСОБА_5 дав зрозуміти ОСОБА_8 про те, що питаннями оновлення даних у ІНФОРМАЦІЯ_7, а також надання відстрочки від мобілізації через свої зв`язки в МСЕК він займається на постійній основі, таким чином створивши в очах ОСОБА_8 реальність у можливості впливу на посадових осіб різних МСЕК, медичних закладів Харкова та ІНФОРМАЦІЯ_7. Після чого, без розриву в даті та часі, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 , що він, тобто ОСОБА_5 зробить оновлення даних у військовому квитку ОСОБА_8 із відстрочкою від мобілізації, підставою такої відстрочки буде наявність захворювання. При цьому ОСОБА_5 зазначив, що ОСОБА_8 повинен надати свій паспорт, ідентифікаційного коду та грошові кошти в сумі 6000 доларів США. Після чого ОСОБА_5 розповів ОСОБА_8 про те, що останній за його сприянням, тобто ОСОБА_5 , для отримання вищевказаних документів, які нададуть йому право на відстрочку від мобілізації, отримає направлення на госпіталізацію в лікарню м. Харкова, де ОСОБА_8 за 1 день пройде формальні процедури та прийде через 21 день за відповідною випискою, яка потім буде направлена до МСЕК та через 3-4 місяці ОСОБА_8 отримає необхідні документи, які нададуть йому право на відстрочку від мобілізації. Крім того, ОСОБА_5 акцентував увагу ОСОБА_8 на те, що йому не потрібно буде знаходитись у лікарні та відвідувати МСЕК, а лише прийти та забрати вищевказані документи. Таким чином ОСОБА_8 зрозумів, що без впливу ОСОБА_5 на службових осіб МСЕК та посадовців медичного закладу м. Харкова, та надання неправомірної вигоди, він не зможе жодним належним чином оновити свої дані військовозобов`язаного.

Крім того, 18 вересня 2024 року ОСОБА_5 в вечірній час доби, подзвонив на мобільний телефон ОСОБА_8 , та продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу поставив ОСОБА_8 умови, виказавши в завуальованої формі, щоб останній надав йому за отримання вищевказаних документів спочатку 4000 доларів США, а потім 2000 доларів США, підкресливши при цьому, що це необхідно зробити ОСОБА_8 найближчим часом.

Крім того, 04 жовтня 2024 року, під час телефонної бесіди ОСОБА_8 з ОСОБА_5 , яка відбувалася приблизно о 20.24, точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_5 сказав ОСОБА_8 про те, що останній повинен віддати 4000 доларів США в обмінний пункт, який розташований в м. Харкові на проспекті Науки, точну адресу він не назвав, та пояснив, що грошові кошти він особисто в руки брати не хоче, бо побоюється викриття. Також в цій бесіді ОСОБА_5 сказав ОСОБА_8 , щоб останній привіз йому свій паспорт та ідентифікаційний код для отримання відповідної довідки за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, 05.10.2024 року, приблизно о 09.50, точного часу під час досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_5 відправив із свого мобільного телефону на мобільний телефон ОСОБА_8 повідомлення через месенджер «Телеграм», в якому містився наступний текст «адреса: АДРЕСА_3 (9:00 - 17:00) Телеграм: НОМЕР_1 , сума: 4000$ прийняти, код 2792-0255.

В цей же день, 05.20.2024, під час зустрічі ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , приблизно о 13.00, точного часу під час досудового розслідування встановити не надалося можливим, біля житлового будинок АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 вказав ОСОБА_8 , про те, що він - ОСОБА_5 «повністю проведе ОСОБА_8 по ІНФОРМАЦІЯ_5 , де ОСОБА_8 , дадуть оформлені всі необхідні документи. Крім того, продовжуючи вказану бесіду ОСОБА_9 наголосив ОСОБА_8 , щоб останній відніс грошові кошти в обумовленій раніше сумі (4000 доларів США) в обмінний пункт за адресою: АДРЕСА_3 . Після чого ОСОБА_9 в присутності ОСОБА_8 за вищевказаною адресою зателефонував особі, данні якої, під час досудового розслідування встановити не надалося можливим, та домовився про проведення фінансової операції, тобто з грошовими коштами ОСОБА_8 у розмірі 4000 доларів США, після чого ОСОБА_8 передав ОСОБА_5 копії належних йому документів, а саме паспорт та ідентифікацій код, для оформлення ОСОБА_5 документів для ОСОБА_8 , завдяки яким останній отримає право відстрочки від мобілізації. Таким чином, ОСОБА_5 прийняв пропозицію в отриманні неправомірної вигоди в розмірі 4000 доларів США для себе та третьої особи, за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, тобто службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_6 та медико - соціальної АДРЕСА_4 , рішення щодо оформлення для ОСОБА_8 документів, які нададуть право останньому для відстрочки від мобілізації, поєднаної з вимаганням неправомірної вигоди.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, а саме прийняття пропозиції в одержанні неправомірної вигоди для себе та третьої особи, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Отже, щоб запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, орган досудового слідства вважає, що до підозрюваного ОСОБА_5 потрібно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, пояснив, що на його думку підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту підозрюваного є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 зазначеного кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому просив клопотання задовольнити у повному обсязі, обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, одночасно визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі сімдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 211960 грн. 00 коп.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення не визнав, окільки неправомірну вигоду не отримував, заперечував проти задоволення даного клопотання.

Захисник - адвокат ОСОБА_6 підтримав думку підозрюваного ОСОБА_5 , просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою або альтернативний запобіжний захід в мінімальному розмірі.

Заслухавши обґрунтування клопотання сторони обвинувачення, заперечення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

05.09.2024 відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000132, за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України 05.10.2024 (час фактичного затримання 05.10.2023 о 13:47 годин), та 05.10.2024 останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Під час досудового розслідування зібрані докази, які вказують на вину ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення, а саме його причетність підтверджується: протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України, протоколами допиту свідків, повідомленням про підозру, а також іншими доказами у їх сукупності.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

За таких умов, щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дані кримінальні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Отже, ризик - це подія, яка ймовірно може настати за наявності певних підстав. З огляду на обставини кримінального провадження існує певна ймовірність того, що ОСОБА_5 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину може вдатися до відповідних дій.

Отже, ризики є реальними та їх запобіганню необхідний достатній рівень належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 злочину свідчать про його підвищену суспільну небезпеку.

В клопотанні слідчого зазначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам передбаченим п.п. 1, 2, 4, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність вищезазначених ризиків обґрунтовується наступним:

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та суду існує у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від трьох до восьми років позбавлення волі з конфіскацією майна, ніде не працює та не навчається, не має законних джерел прибутку, що може спонукати останнього до намагання уникнути кримінальної відповідальності, за вчинений ним злочин.

У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, при обґрунтуванні наявності цього ризику слід акцентувати увагу на позиції ЄСПЛ щодо ймовірності втечі підозрюваного та його переховування від правоохоронних органів. У рішеннях ЄСПЛ (зокрема, у справах «Летельє проти Франції», «Томазі проти Франції», «Мансур проти Туреччини», «Мамедова проти Росії» та ін.) зазначено, що така ймовірність не може оцінюватися лише на основі покарання, яке загрожує даній особі, при цьому слід враховувати й інші релевантні обставини, які ж або можуть підтвердити ймовірність втечі або ж зробити її незначною.

Також до обставин, що обґрунтовують вказаний ризик, є введенням воєнного стану на території України, що може спонукати ОСОБА_5 до втечі до іншого міста, населеного пункту, щоб переховуватися від органу досудового розслідування. правопорушення.

Також слід врахувати, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, тобто, це вказує на відсутність у нього офіційних джерел доходів.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, полягає у тому, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, а саме документів, предметів, інформації, які ще не були вилучені під час проведення слідчих (розшукових) дій, в яких містяться відомості про підготовку та вчинення вказаного кримінального правопорушення, а також про осіб, які як посібники можуть бути причетними до вчинення вищевказаного злочину.

Слідчими в провадженні планується провести відповідні слідчі (розшукові) дії з метою отримання відповідної інформації та ін.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків, у зв`язку із тим, що підозрюваному відомо про контактні данні свідка ОСОБА_8 , що є обгрунтовною підставою вважати, що ОСОБА_5 може впливати на вказану особу з метою зміни останнім своїх показань на користь підозрюваного.

Також існує ризик, передбачений п. 4. ч. 1 ст. 177 КПК України, який вказує, що ОСОБА_5 може іншим способом перешкоджати проведенню досудового розслідування. Цей ризик виражається в тому, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може вплинути на осіб, із числа його знайомих, яким відомо про його протиправну діяльність, а саме про підготовку та вчинення злочину, у вчиненні якого він підозрюється, а також осіб, яким відома інформація, яка має значення для досудового розслідування. Вказані особи можуть бути допитані у якості свідків.

Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні проводяться слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення вищевказаних осіб, з метою допиту їх у якості свідків.

Також існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає у тому, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, може вчинити інші кримінальні правопорушення.

На наявність вказаного ризики вказує наступне:

-ОСОБА_5 був засуджений 28.12.2022 року за вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області до штрафу в розмірі 4250 грн. за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

-крім того, ОСОБА_5 повідомлено про підозру 13.09.2024 року слідчим ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області за вчинення кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. ч. 4,5 ст.190 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 після повідомлення про підозру у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення.

Також слід взяти до уваги, що згідно інформації, яка міститься на сайті «Судова влада» до підозрюваного ОСОБА_5 23.09.2024 ухвалою суду застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Здобуті докази свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Матеріали кримінального провадження дають підстави вважати підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Слідчий зазначив, що аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня.

Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови)).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Слідчий, звертаючись із клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання, довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім вказаного кримінального правопорушення, що підтверджується вищевказаними доказами, які зібрані під час досудового розслідування.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, але слідчий суддя вважає, що підозрюваний не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

Також, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати особу у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

Також, враховуючи положення ч. 3 ст. 183 КПК, згідно з вимогами якої, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Враховуючи обставини кримінального провадження та думку сторони обвинувачення, слідчий суддя вважає, що в даному випадку встановлення застави є доцільним та достатнім для виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 12 березня 2009 року по справі № 15217/07 «…сума застави повинна оцінюватися головним чином по відношенню заінтересованої особи, його активів … іншими словами, ступенем впевненості, яка можлива в тому, що перспектива втрати забезпечення у випадку його неявки в суд послужить достатнім фактором, виключаючи з його сторони будь-яке бажання зникнути».

Отже, при визначенні розміру застави, слідчий суддя враховує обставини кримінального провадження, особу підозрюваного, вищенаведені дані щодо його матеріального стану, та вбачає можливим визначити заставу у розмірі 70 /сімдесят/ прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 211960 /двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят/ грн. 00 коп., що буде цілком достатнім для виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків та перспектива втрати такого забезпечення у випадку порушення ним встановлених обов`язків послужить достатнім фактором, який виключає з його сторони будь-яке бажання переховуватися від органів досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000132 від 05.09.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, - задовольнити.

Обрати у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком шістдесят днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 03.12.2024 року 13 год. 47 хв.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання, тобто з 05.10.2024 року, 13 год. 47 хв.

Дата закінчення дії ухвали 03.12.2024 року 13 год. 47 хв.

Одночасно визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 70 /сімдесят/ прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 211960 /двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят/ грн. 00 коп.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена, як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Червонозаводського районного суду міста Харкова.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

-не відлучатися із населеного пункту, де він постійно проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

- з`являтись на виклики слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Червонозаводського районного суду міста Харкова коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі установи виконання покарань.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи виконання покарань негайно має здійснити розпорядження про звільнення з-під варти ОСОБА_5 та повідомити усно і письмово старшого слідчого СВ ВП №1 ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_4 та слідчого суддю Червонозаводського районного суду міста Харкова.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 11.10.2024 о 14 годині 15 хвилин.

Слідчий суддя - ОСОБА_1