Справа № 583/5234/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2024 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка клопотання слідчого Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000952 від 19.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розсоші, Охтирського району, Сумської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, командира відділення-командиру машини 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , молодшого сержанта, учасника бойових дій, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням погодженим прокурором, обґрунтовуючи тим, що в провадженні слідчого відділу Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області знаходиться зазначене кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України. ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі, може переховувати від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, переховати чи знищити докази його причетності до вчинення злочину, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання та обранні щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить вчасне та якісне досудове розслідування у даному кримінальному провадженні.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили обрати запобіжний захід у вигляді застави.

Слідчий суддя вислухавши доводи слідчого, пояснення підозрюваного, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_4 такого запобіжного заходу як тримання під вартою, а не будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого ч.1 ст.176 КПК України зі слідуючих підстав.

Відповідно до підпункту «с» п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Встановлено, що в провадженні слідчого відділу Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000952 від 19.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Згідно витягу з вказаного кримінального провадження 19.10.2024 близько 05:00 год. в темну пору доби, військовослужбовець ОСОБА_4 на ґрунтовій дорозі, яка веде від вулиці Центральної с. Розсощі, Охтирського району, Сумської області до автодороги сполученням «смт. В-Писарівка м. Богодухів», перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «ВАЗ 211040», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з пасажиркою ОСОБА_6 не впорався з керуванням та допустив перекидання автомобіля, внаслідок чого пасажир ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження від яких померла.

19.10.2024 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України.

19.10.2024 року слідчим відділом Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме протоколом огляду місця події від 19.10.2024, протоколом обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

На переконання слідчого судді, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі, може переховувати від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, переховати чи знищити докази його причетності до вчинення злочину, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, при встановленні факту наявності (чи відсутності) обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_4 слідчий суддя керується не тільки положеннями національного кримінального процесуального законодавства, а враховує й практику з цього питання Європейського суду з прав людини (ч.5 ст.9 КПК України), який в своїх рішеннях у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р. (п.175) та у справі «Луканов проти Болгарії» (1997 р.) зазначив, що слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п.1 ч.1 ст.194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990 року, «Мюррей проти об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності, та визначає лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Таким чином, на даній стадії при вирішення питання про обрання запобіжного заходу суд оцінює докази на предмет їх вагомості і не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Так, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, враховуючи те, що може він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, переховати чи знищити докази його причетності до вчинення злочину, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також враховуючи практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, небезпека якого може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи та інше, слідчий суддя, вважає, що існує обґрунтована наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

З правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у справі «W проти Швеції» від 26 січня 1993 року, слідує, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірність її поведінки, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду.

На думку суду, тримання підозрюваного під вартою з наведених вище підстав виправдане існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного судового розгляду кримінального провадження про тяжкі кримінальні правопорушення, що за таких обставин переважає принцип поваги до особистої свободи, що відповідає вимогам ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Вказані обставини у сукупності з іншими, передбаченими ч.1 ст.194 КПК України, дають достатні підстави для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки, в судовому засіданні доведено наявність обгрунтованої підозри стосовно ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного злочину, існування встановлених у ст.177 КПК України ризиків, на які вказував слідчий у своєму клопотанні, а також недостатності більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам.

На переконання слідчого судді більш м`який запобіжний захід в даному випадку не забезпечить вчасне та якісне досудове розслідування у даному кримінальному провадженні з вищевикладених підстав.

19.10.2024 о 08 год. 50 хв. ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, тому із цієї дати слідчий суддя відраховує строк тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті.

Оскільки злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , пов`язаний із спричиненням загибелі людини, суд не вбачає підстав для визначення розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 186, 194, 196-197, 309-310, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Застосувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту взяття під варту з 19.10.2024 року до 24 години 17.12.2024 року з подальшим утримуванням у Державній установі «Сумський слідчий ізолятор».

Дата закінчення дії ухвали 24 год. 17.12.2024 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - протягом п`яти днів з дня отримання ним копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1