Справа № 559/3633/24
Провадження № 1-кп/559/330/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно кримінальне провадження №0000574 від 02.08.2024 про обвинувачення за ч.2 ст.286 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, не працює,

з участю: зі сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_4 , зі сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисниці ОСОБА_5 ; зі згоди потерпілої ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 02 серпня 2024 року приблизно о 21 годині 40 хвилин у темну пору доби, керуючи автомобілем «Renault Mascott», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по правій смузі руху проїзної частини автодороги Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече зі сторони м. Кременець у напрямку м. Дубно, на 226 км + 850 м вищевказаної автодороги, що поблизу с. Судобичі, Дубенського району Рівненської області, в порушення вимог підпункту б пункту 2.3 Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху), Правил дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, в порушення вимог пункту 12.1. Правил дорожнього руху, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно ним керувати, внаслідок чого втратив керованість над транспортним засобом, виїхав на праве узбіччя по ходу свого руху, де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , що рухався попереду в попутному напрямку ведучи велосипед праворуч від себе.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження та доставлений в КП «Дубенська центральна районна лікарня», де помер під час надання медичної допомоги, а транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень.

Порушення ОСОБА_3 вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху, що вимагає від водія під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, повинен ураховувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух і безпечно керувати ним, перебуває в прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та суспільно небезпечними наслідками, що настали.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми діями, що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст.286 КК України.

За клопотанням прокурора, з урахуванням згоди всіх учасників процесу, які не оспорюють фактичних обставин і наслідки роз`яснені та зрозумілі, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції в суду немає, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, судовий розгляд обмежено допитом обвинуваченого, та дослідженням документів, що характеризують особу ОСОБА_3 і щодо речових доказів.

Допитаний у судовому засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєному визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, підтвердив фактичні обставини справи. Пояснив, що 02.08.2024 ввечері їхав із с. Буща Дубенського району в м. Дубно на Цукровий. У автомобілі грала музика, дорога була суха, він увімкнув ближнє світло фар, бо на зустріч їхав легковий автомобіль і трохи засліпило його, він він втратив увагу. Він їхав самоскидом і відчув як щось стукнуло. Подумав, що попав у вибоїну, траєкторію руху не змінював і продовжив рух. Не помітив і відсутність бокового дзеркала, а замітив це вже як приїхала поліція о 03:00 год. Він не помітив, що збив людину. Досі не може собі пробачити, що так сталося, дуже шкодує, що загинув потерпілий. Перед цим прийшов із армії й проходить МСЕК, ВЛК його списало. Він не їхав би з місця події, як би знав, що збив людину, адже 2 роки воював і від смерті не втікав. Самоскид належить йому, має право керування транпспортними засобами на всі категорії, за кермом з 1992 року. Проживає із дружиною. Був після події місяць у СІзо. Потерпілій відшкодував кошти, просив пробачення і зараз просить. Просить не позбавляти його волі та права керування транспортним засобом.

Потерпіла ОСОБА_7 подала до суду заяву про розгляд справи без її присутності. Обвинувачений відшкодував їй збитки, пов`язані зі смертю брата, будь-яких претензій до нього не має. Просить не позбавляти обвинуваченого волі та права керування транспортними засобами.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого, а тому ці дії кваліфіковано правильно за ч.2 ст.286 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким з необережною формою вини щодо наслідків; дані про особу винного, який не судимий (а.с. 190 т.2), у момент ДТП був тверезим (а.с.48, т.2), утриманців не має, за місцем проживання характеризується позитивно (а.с. 196-200 т.2), на диспансерному обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.с. 192, т.2 ).

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно п.1-2 ч.1 ст.66 КК України суд визнає: 1) щире каяття, 2) активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, 3) добровільне відшкодування завданого потерпілій збитку. Обставин, що обтяжують покарання, - не встановлено.

Обвинувачений втратив контроль над ситуацією на дорозі, що призвело до невідворотних трагічних наслідків. Проте, він щиро розкаюється у вчиненому й компенсувати завдані збитки потерпілій. Проаналізувавши обставини в їх сукупності, суд робить висновок, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства. Однак, обвинувачений, скоївши наїзд на пішохода, втративши при цьому від удару праве дзеркало, навіть не помітив цього, натсільки неуважний водій не повинен надалі керувати транспортними засобами, тому ОСОБА_3 має бути позбавлений права керування транспортними засобами на певний строк.

Тому суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України ближче до мінімальної межі зі звільненням його від відбування покарання з іспитовим строком із позбавленням права керування транспортними засобами.

Саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нового злочину. При цьому, на ОСОБА_3 необхідно покласти обов`язки, відповідно до ст. 76 КК України, виконуючи які він буде під контролем органу пробації.

ОСОБА_3 було затримано на підставі ст.207 КПК України 03.08.2024 (а.с. 154-157 т.2). До нього як підозрюваного 05.08.2024 слідчим суддею застосовувався запобіжний захід у виді тримання під вартою, який 11.09.2024 змінено на домашній арешт у нічну пору доби й звільнено із зали суду (а.с.173-180).

Також у цьому кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 06.09.2024 накладено арешт на автомобіль марки «Renault Mascott», реєстраційний номер НОМЕР_1 , як на речовий доказ (а.с.34). 11.09.2024 ухвалою слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області арешт на вищезазначений автомобіль скасовано в частині обмеження прав користування та залишено в силі заборону в частині відчуження цим майном (а.с.35-36). Накладений арешт на вищезазначений транспортний засіб необхідно повністю скасувати згідно ч.4 ст. 174 КПК України та повернути його власнику згідно ч. 9 ст.100 КПК України.

Судові витрати за проведення судових експертиз складають 15524,24 грн, що відповідно до вимог ч.2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.75-76, ч.2 ст.286 КК України, ст. 100, 118, 123, 124, 174, 349, 366-371, 373-376, ч.15 ст.615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки із покладанням обов`язків, передбачених п.1-2 ч.1 ст.76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 з 03.08.2024 до 11.09.2024 включно з розрахунку день за день.

Скасувати арешт на автомобіль марки «Renault Mascott», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 06.08.2024 та частково скасований ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 11.09.2024.

Речові докази у справі після набрання вироком законної сили:

1)автомобіль марки «Renault Mascott», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що повернутий власнику, - залишити власнику ОСОБА_3 ;

2)корпус зі стійкою правого дзеркала заднього виду транспортного засобу, що в СУ ГУНП в Рівненській області, - повернути власнику ОСОБА_3 ;

3)велосипед сірого кольору, що в Дубенському РВП ГУНП в Рівненській області - повернути потерпілій ОСОБА_6 ;

4)накладу у вигляді частини тенічного м`яча з важеля перемикання швидкостей автомобіля Renault Mascott», реєстраційний номер НОМЕР_1 , змиви з рульового колеса, змиви з кнопки замикання водійських дверей, змиви з ручки відкривання водійських дверей, що мають бути повернені з експертної установи до СУ ГУНП в Рівненській області, - знищити.

Судові витрати за проведення експертиз в сумі 15524 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот двадцять чотири) гривні 24 копійки стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

На вирок може бути подано апеляцію до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Дубенський міськрайонний суд з підстав, передбачених ст. 394 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники мають право на отримання копії вироку. Прокурору, обвинуваченому та захисниці повний текст вироку вручається в день проголошення його резолютивної частини в умовах дії воєнного стану згідно ч.15 ст. 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1