Справа № 755/4912/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" липня 2024 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження №0000253 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 30.10.2020 року вироком Деснянського районного суду м.Києва за ч.1 ст.185 КК України до 1 рокуобмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком - 1 рік;

за обвинуваченням в скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

18.01.2024 року, приблизно о 17 годині 10 хвилин, тобто під час дії Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, який в подальшому був продовжений та діяв на день вчинення злочину, ОСОБА_3 , перебував у приміщенні торгової зали магазину «Аврора», де свою підприємницьку діяльність здійснює ТОВ «Вигідна покупка», що розташований за адресою: м.Київ, вул.А.Малишка, 5-Г, де у останнього виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна.

Так, 18.01.2024 року, приблизно о 17 годині 10 хвилин, ОСОБА_3 , зайшовши до торгової зали та перебуваючи в приміщенні магазину «Аврора», направився до відділу «техніка та аксесуари», де підійшовши до стелажу на якому знаходились електронні прилади, після чого взяв до рук коробку з навушниками бездротовими в кейсі з індикатором зар.YD05, код 87870, вартістю 319 гривень 20 копійок, та коробку з колонкою портативною HAVIT HV-SK897BT, чорна 3Вт, код 91136, вартістю 279 гривень 20 копійок, де надалі останній, тримаючи при собі вказаний товар, помістив до зовнішньої лівої кишені куртки, в яку був одягнений, одну коробку з навушниками, а коробку з колонкою надалі тримав у правій руці.

В подальшому, реалізуючи свої злочинні наміри, направлені на повторне таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, ОСОБА_3 , впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, та його дії залишаються таємними для сторонніх осіб та працівників даного магазину, тримаючи при собі попередньо обраний ним товар, направився у бік виходу з приміщення магазину, при цьому пройшовши повз касову зону та не здійснивши оплату за товар, який мав при собі надалі вийшов із магазину, розпорядившись вказаним вище товаром на власний розсуд.

Тим самим, ОСОБА_3 завдав матеріального збитку ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА» на суму 598 гривень 40 копійок.

Крім того, 18.01.2024 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, тобто під час дії Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, який в подальшому був продовжений та діяв на день вчинення злочину, ОСОБА_3 , перебував у приміщенні торгової зали магазину «Аврора», де свою підприємницьку діяльність здійснює ТОВ «Вигідна покупка», що розташований за адресою: м.Київ, вул.В.Сосюри, 3, де у останнього виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна.

Так, 18.01.2024 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , зайшовши до торгової зали та перебуваючи в приміщенні магазину «Аврора», направився до відділу «техніка та аксесуари», де підійшовши до стелажу, на якому знаходились електронні прилади, після чого взяв до рук одну коробку з навушниками бездротовими в кейсі з індикатором, код 87870, вартістю 319 гривень 20 копійок, та одну коробку з навушниками бездротовими «HAVIT TW 976», чорні, код 94452, вартістю 332 гривень 50 копійок, які помістив під ліву пахву та притримував їх лівою рукою.

В подальшому, реалізуючи свої злочинні наміри, направлені на повторне таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, ОСОБА_3 , впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, та його дії залишаються таємними для сторонніх осіб та працівників даного магазину, тримаючи при собі попередньо обраний ним товар, направився у бік виходу з приміщення магазину, при цьому пройшовши повз касову зону та не здійснивши оплату за товар, який мав при собі, вийшов із приміщення магазину, розпорядившись вказаним вище товаром на власний розсуд.

Тим самим, ОСОБА_3 завдав матеріального збитку ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА» на загальну суму 665 гривень 00 копійок.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказаний злочин, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Обставини, викладені у обвинувальному акті, відповідають дійсності. Дійсно, 18.01.2024 року він вчиняв крадіжки навушників та колонок з магазинів «Аврора», які в подальшому подарував наглядно знайомим особам. Протиправні діяння, які ставляться йому у провину, він не оспорює, в скоєному щиросердно розкаюється. До затримання проживав з бабусею та тіткою, працював кухарем. Дуже шкодує про вчинене, більше такого ніколи не вчинить.

У судовому засіданні досліджені документи, що характеризують особу ОСОБА_3 .

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого та матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю та кваліфікує дії останнього за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях вказував, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»; досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує відповідно до ст.ст.65-67 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь тяжкості покарання, суд повинен виходити із усіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву та мети, способу і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали, тощо.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, про що свідчить поведінка обвинуваченого на досудовому розслідуванні і в суді.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Суд також враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, характеризується з посередньої сторони, стан здоров`я, спосіб життя (раніше судимий за злочини проти властності, не одружений, на даний момент офіційно не працевлаштований, суспільно корисною працею не займається); ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме класифікацію за ст.12 КК України, яка визначається не тільки положеннями ст.12 КК України, виходячи з формального критерію та виду і розміру покарання, а і фактичними обставинами, при яких було вчинено злочин, суспільну небезпечність останнього, обставини вчинення кримінального правопорушення, відношення обвинуваченого до вчиненого; особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій, та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст.75 КК України, або ж застосування ст.69 КК України, чи норм ст.69-1 КК України до обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі, є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину, так як категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження вироком Деснянського районного суду м.Києва від 30.10.2020 року ОСОБА_3 було засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді одного року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком - 1 рік.

Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» у випадках вчинення особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, нового злочину після закінчення іспитового строку, суди повинні долучати до справи копію судового рішення про звільнення засудженого від призначеного покарання або про направлення його для відбування останнього. Якщо таке рішення не ухвалювалося, суд при розгляді справи про новий злочин не вправі призначати покарання за сукупністю вироків.

Оскільки матеріали кримінального провадження не містять судового рішення про звільнення від призначеного покарання або направлення для відбування покарання, суд приходить до висновку про відсутність підстав для призначення покарання ОСОБА_3 за сукупністю вироків, та даний вирок слід виконувати самостійно.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, враховуючи вимоги ст.ст.131-132, 177, 178 КПК України, та даних про його особу, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 термін його попереднього ув`язнення - з 05.03.2024 року.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.100, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту набрання вироком законної сили та приведення вироку до виконання, зарахувавши попереднє ув`язнення з 05.03.2024 року в строк відбуття покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою залишити без змін, продовживши тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Вирок Деснянського районного суду м.Києва від 30.10.2020 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, - виконувати самостійно.

Матеріали кримінального провадження №0000253 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням зі справою №755/4912/24.

Речові докази: три оптичних СD-R диски з відеозаписом з камер відеоспостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а також один оптичний СD-R диск з відеозаписом слідчого експерименту за участі ОСОБА_3 , які знаходяться на зберіганні в матеріалах кримінального провадження №0000253, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя Дніпровського районного суду

м.Києва ОСОБА_1