У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні за №0000275 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Ділове, Рахівського району, Закарпатської області, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

встановив:

Старший слідчий в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000275 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 діб.

Клопотання обґрунтовує тим, що досудовим розслідування встановлено, що на початку липня 2024 року ОСОБА_9 , проживаючи в межах Рахівського району Закарпатської області, який є прикордонним районом та межує із кордоном Республіки Румунія, маючи умисел на протиправне збагачення шляхом організації незаконного переправлення громадян України, які підлягають мобілізації під час дії воєнного стану, через державний кордон України до країн Європейського Союзу, за грошову винагороду, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах та часі, усвідомлюючи, що для успішної реалізації злочинного умислу щодо здійснення незаконного переправлення кількох осіб через державний кордон України необхідні спільні дії кількох осіб, вступив у злочинну змову із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та іншими невстановленими особами, із якими узгодив план спільних дій та участь на кожному етапі незаконного переправлення кількох осіб через державний кордон.

При цьому, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 та іншими невстановленими особами, для пошуку осіб, які мали намір покинути територію України, з метою організації незаконного переправлення таких осіб через державний кордон поза межами пунктів пропуску, використовуючи в якості каналу спілкування із такими особами засоби мобільного зв`язку, у середині липня 2024 року підшукали кількох громадян для їх незаконного переправлення через державний кордон, зокрема ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця м. Бершадь, Вінницької області, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця с. Підлужжя, Івано - Франківської області, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканця АДРЕСА_4 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканця АДРЕСА_4 .

В подальшому, ОСОБА_9 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_4 та іншими невстановленими особами, використовуючи засоби мобільного зв`язку та месенджери, 18.07.2024, у ході розмов із ОСОБА_10 , який був залучений до конфіденційного співробітництва працівниками правоохоронних органів, повідомив останньому, що зможе організувати його незаконне переправлення через державний кордон України за грошову винагороду в сумі 8000 доларів США, які потрібно буде передати перед таким переправленням через державний кордон України.

На виконання своєї протиправної діяльності, ОСОБА_9 , діючи узгоджено, за попередньою змовою із ОСОБА_4 та іншими невстановленими особами, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, близько 08.40 години 19.07.2024, використовуючи засоби мобільного зв`язку у ході телефонної розмови із ОСОБА_10 , повідомив останньому про необхідність зустрічі з метою обговорення часу та місця переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України.

Цього ж дня, 19.07.2024 приблизно о 09 годині 10 хвилин, ОСОБА_10 , (який діяв під контролем правоохоронних органів), на виконання вказівки ОСОБА_9 , який діяв за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 та іншими невстановленими особами, вийшовши з готелю сів на переднє пасажирське сидіння, де на нього в автомобілі «Kia Sorento», номерний знак НОМЕР_1 , що був припаркований на стоянці готелю « ІНФОРМАЦІЯ_7 », за адресою: АДРЕСА_5 , очікував ОСОБА_9 , який в ході розмови надав ОСОБА_10 вказівки та поради щодо умов незаконного переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України поза пунктами пропуску, при цьому повідомив, щоб він був зібраним і готовим до виїзду 20.07.2024 року о 07 годині 00 хвилин, так як у вказаний час за ним приїде транспортний засіб марки «Volkswagen Transporter», сірого кольору, з номерним знаком « НОМЕР_2 », який відвезе його в Рахівський район Закарпатської області для подальшого переховування і організації незаконного переправлення його через державний кордон України.

Надалі, 20.07.2024 близько 07.00 години, ОСОБА_10 , який діяв під контролем правоохоронних органів, на виконання вказівки ОСОБА_9 , який діяв за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 та іншими невстановленими особами, вийшовши з готелю, сів в автомобіль марки «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_3 , за кермом якого знаходилася невстановлена особа чоловічої статі та поїхали в АДРЕСА_6 , де до них по дорозі підсили ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , після чого всі разом попрямували в готель "Pyate Koleso", який розташований в АДРЕСА_6 , по приїзду в готель, в якому їх очікував ОСОБА_9 , який надав вказаним особам вказівку заселитися у вказаному готелі.

Того ж дня, тобто 20.07.2024 приблизно о 08 годині 00 хвили ОСОБА_9 , діючи у попередній змові із ОСОБА_4 та іншими невстановленими особами, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, наперед розподіливши між собою функції для спільного вчинення організації незаконного переправлення кількох осіб через державний кордон України, координуючи свої дії, знаходячись на території готелю "Pyate Koleso", що в АДРЕСА_6 , надав ОСОБА_10 поради та вказівки щодо його незаконного переправлення через державний кордон, а також повідомивши йому про те, що переправлення його ( ОСОБА_10 ) через державний кордон України буде відбуватися у визначений ним час та разом із іншими особами, а також отримав від ОСОБА_10 в якості грошової винагороди за незаконне переправлення останнього через державний кордон України наперед обумовлені кошти в сумі 8000 доларів США (що відповідно до офіційних даних НБУ станом на 20.07.2024 становило 331 635,84 грн.)

У подальшому, 21.07.2024 року приблизно о 08 годині 30 хвилин, невстановлена особа, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та іншими невстановленими особами, використовуючи транспортний засіб «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_3 , перемістила ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_10 до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_7 , що розташований в прикордонній смузі з Республікою Румунія.

Надалі, 21.07.2024 о 10 годині 30 хвилин, ОСОБА_9 , який діяв за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 та іншими невстановленими особами, зустрівши ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_10 у своєму будинку за адресою: АДРЕСА_7 , провів вказаним особам інструктаж щодо особливостей та механізму їх протиправного переправлення через державний кордон України в лісовій місцевості та зазначив ( ОСОБА_9 ), що перехід буде здійснюватися в найближчий час, так як на даний час сприятливі погодні умови.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше ніж 11 годин 00 хвилин 21.07.2024, ОСОБА_9 , використовуючи мобільний зв`язок, надав вказівку ОСОБА_4 транспортувати до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_7 , ОСОБА_11 , що ОСОБА_4 і виконав прибувши до вказаної адреси близько 11 годин 30 хвилин 21.07.2024, після чого працівниками правоохоронних органів припинено протиправну діяльність ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , спрямовану на організацію незаконного переправлення ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 через державний кордон України.

За таких обставин, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Так, 21.07.2024 о 13.10 год. в рамках проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину, після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, на території домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_7 , на підставі ст. 208 КПК України старшим слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області майором поліції ОСОБА_15 , старшим оперуповноваженим в ОВС Управління стратегічних розслідувань в Закарпатській області ДСР НП України майором поліції ОСОБА_16 , старшим офіцером старшим оперуповноваженим ВБНМ ВБТЗ ГОРВ 94 прикордонного загону старшим лейтенантом ОСОБА_17 , було затримано ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженця м. Мукачево, Закарпатської області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_8 , українця, громадянина України, одруженого, раніше не судимого, директора ТОВ «ДОБРО-БУД», за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Окрім того, 21.07.2024 о 13.26 год. в рамках проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину, після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, неподалік домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_7 , на підставі ст. 208 КПК України, слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області майором поліції ОСОБА_18 , старшим оперуповноваженим Управління стратегічних розслідувань в Закарпатській області ДСР НП України капітаном поліції ОСОБА_19 , оперуповноваженим Управління стратегічних розслідувань в Закарпатській області ДСР НП України майором поліції ОСОБА_20 , старшим офіцером старшим оперуповноваженим ВБНМ ВБТЗ ГОРВ 94 прикордонного загону старшим лейтенантом ОСОБА_17 , було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ділове, Рахівського району, Закарпатської області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, раніше не судимого, тимчасово не працюючого, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

22 липня 2024 року стороною обвинувачення, відповідно до ст.278 КПК України повідомлено про підозру ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , у вчиненні ними кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Слідчий зазначає, що наявність обґрунтованої підозри, повідомленої стороною обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_4 підтверджується наступними зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: повідомленням про виявлення кримінального правопорушення; протоколами допитів свідків; протоколом затримання ОСОБА_9 ; протоколом затримання ОСОБА_4 ; протоколами обшуків; протоколом ідентифікації та вручення грошових коштів; та іншими зібраними доказами у їх сукупності.

Слідчий у клопотанні вказує, що у кримінальному провадженні на даний час ще не встановлені всі та не допитані інші особи щодо обставин, що мають доказове значення у даному провадженні, а також вирішується питання щодо призначення та проведення необхідних судових експертиз, а тому сторона обвинувачення не виключає можливості, що ОСОБА_4 безпосередньо чи за посередництва інших осіб з метою уникнення кримінальної відповідальності буде незаконно впливати на вказаних осіб та інших учасників кримінального провадження а також вчинить спроби знищити, спотворити речі, що можуть мати доказове значення і якими на даний час не володіє сторона обвинувачення.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

2. Незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні.

3. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме впливати на інших на даний час не встановлених осіб (п.4 ч. 1ст. 177 КПК України), з якими ОСОБА_4 діяв у змові, і знаходячись на свободі може інформувати та скеровувати дії та показання осіб, які також причетні до його вчинення, однак на даний час не допитані. Крім цього, може підшукувати осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання у кримінальному провадженні.

4. Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Слідчий зазначає, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 . Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи на особу підозрюваного він не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю. Не можливе і застосування до підозрюваного і запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного саме такого запобіжного заходу. Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло не зможе унеможливити вчинення останнім кримінальних правопорушень (злочинів). Викладене вище унеможливлює застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію викладених вище ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, з метою запобігання вчинити підозрюваним ОСОБА_4 будь-якої з вищеописаних дій, виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а саме обрання йому найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного. При обранні запобіжного заходу, та визначенні застави слідчий просить врахувати вимоги п.3 ч.5 ст.182 КПК України, та вразі внесення підозрюваним застави покласти на підозрюваного обов`язки передбачені вимогами ч.5 ст. 194 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане клопотання підтримав з мотивів, наведених у ньому, просив задовольнити та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вказав, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та існують ризики, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні., перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні щодо задоволення клопотання сторони обвинувачення заперечив.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 заперечив проти задоволення клопотання, зазначив що ризики наведені стороною обвинувачення необґрунтовані, ОСОБА_4 не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, не має зв`язків у кримінальному середовищі. Просив врахувати, що ОСОБА_4 є особою молодого віку, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, його дружина вагітна. Просив обрати запобіжний захід не пов`язаний із позбавлення волі, а якщо слідчий суддя прийде до висновку про визначення розміру застави, то просить визначити мінімальний розмір та врахувати його матеріальний стан.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання, додатково вказав на відсутність ризиків, просив врахувати молодий вік його підзахисного, міцні соціальні зв`язки та застосувати більш м`якший запобіжний захід.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000275 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Згідно протоколу про затримання підозрюваного від 21.07.2024 року, ОСОБА_4 затримано о 13 год. 26 хв. 21.07.2024 року неподалік домоволодіння за адресою: АДРЕСА_7 , в порядку ст.208 КПК України.

22 липня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах кримінального провадження за №0000275 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме: незаконному переправленні осіб через державний кордон України та сприяння його вчиненню порадами, вказівками, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно положень ст. 178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.1. ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років, яке у відповідності до положень ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Дослідивши матеріали долучені до клопотання, а саме: повідомлення про виявлення кримінального правопорушення від 20.05.2024 року №05.3/374; протокол затримання ОСОБА_9 ; протокол затримання ОСОБА_4 ; протоколи обшуку від 21.07.2024 року; протокол допиту свідка ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 від 22.07.2024 року; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідка ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 від 22.07.2024 року, протокол пред`явлення транспортного засобу для впізнання за фотознімками свідка ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , від 22.07.2024 року протокол ідентифікації та вручення грошових коштів від 19.07.2024 року, вважаю, обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_4 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України. Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

В свою чергу, всі обставини провадження та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 мають з`ясовуватися судом під час судового розгляду у встановленому законом порядку.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч.1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 передбачає виключно покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Крім того, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, в сукупності з наведеними вище обставинами суттєво збільшує ризик втечі, а тому враховується слідчим суддею при оцінюванні ризиків. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Ризик незаконного впливу на свідків, у кримінальному провадженні підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, проводяться необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, тому ОСОБА_4 має реальну можливість спілкуватись із свідками і впливати на них у кримінальному провадженні шляхом застосування певного психологічного тиску і спонукання їх до надання неправдивих свідчень, введення в оману органів досудового розслідування та замовчування відомостей, які мають значення для даного кримінального провадження.

Разом із тим, суд погоджується із доводами сторони захисту про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявність ризиків того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.1 та п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні .

Доводи сторони захисту про відсутність зазначених ризиків не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання. Слідчим суддею враховано зазначені захисником обставини, однак суд не вважає їх такими, що ставлять під сумнів наведені вище висновки.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено виключно покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, злочин вчинено умисно, у період дії воєнного стану, а також бере до уваги дані про особу підозрюваного, а саме, що останній раніше не судимий, одружений, з середньою освітою, офіційно не працює, має постійне місце проживання.

При цьому, жодних даних, котрі б свідчили про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі матеріали клопотання не містять та такі не були надані стороною захисту.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та судового розгляду.

Враховуючи сукупність наведених обставин, особу підозрюваного, та те, що стороною обвинувачення доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовуючи вказаний запобіжний захід, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

У зв`язку із наведеним клопотання слідчого підлягає до задоволення.

У відповідності з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

У відповідності з ч. 5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи підозрюваного, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

Разом з цим, при визначенні розміру застави слід не допускати встановлення такого її розміру, що є завідомо непомірним для особи та призводить до неможливості виконання застави. З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Виходячи з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, тяжкості кримінальних правопорушень у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 з урахуванням положення Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2024 року складає 3028 гривень, та з урахуванням даних щодо майнового стану підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідним визначити заставу у розмірі п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) грн. 00 коп. Такий розмір застави, на переконання слідчого судді, буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, зможе запобігти ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України та забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного.

У випадку внесення застави слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати ОСОБА_4 : прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожного вимогою та визначеною ними періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає ( АДРЕСА_2 ) без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні щодо обставин вказаного кримінального провадження; здати на зберігання до відповідних органів Державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 206, 309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, а саме до 19 вересня 2024 року (включно).

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України - в розмірі п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) грн. 00 коп.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожного вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає ( АДРЕСА_2 ) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця проживання та роботи;

- утримуватись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні щодо обставин вказаного кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів Державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків визначити до 19 вересня 2024 року (включно).

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному та захиснику.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1