Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

7 серпня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0002434 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Кишинів, Молдова, громадянина України,

що зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 ,

проживає за адресою:

АДРЕСА_2 , не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.2861 КК України,

за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Обухівського районного суду Київської області від 21 березня 2024 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Обухівського районного суду Київської області від 21.03.2024 ОСОБА_6 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.2861 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким застосувати положення ст.69 КК України і призначити йому за ч.1 ст.2861 КК України покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин, тобто фактично порушує питання про зміну вироку та пом`якшення йому покарання.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає про незгоду з вироком у частині призначеного покарання, яке вважає надто суворим. При цьому вказує, що добросовісно з`являвся до слідчого та суду, вину у вчиненні злочину визнав повністю, відшкодував потерпілому матеріальну та моральну шкоду і той висловив побажання не позбавляти його волі. Також ОСОБА_6 запевняє суд, що в подальшому злочини вчиняти не буде і що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити; доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок суду законним, обґрунтованим і вмотивованим; провівши судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вироком суду визнано доведеним, що ОСОБА_6 порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесне ушкодження, за наступних обставин.

29 жовтня 2023 року близько 17 години 42 хвилин ОСОБА_6 , який був позбавлений права керувати транспортними засобами і перебував у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем "Opel Astra" д/н НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Київській в м. Обухові Київської області від прибудинкової території будинку № 31 до центру міста, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, що на вул. Київській між будинками № 60-А та № 25 , порушив вимоги п.п.2.3 "б", 2.3 "д", 18.1 Правил дорожнього руху.

Вказані порушення виразились у тому, що ОСОБА_6 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, чим створив загрозу здоров`ю громадян, не зменшив швидкість і не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, щоб дати дорогу пішоходу ОСОБА_7 , який переходив проїзну частину зліва направо відносно руху автомобіля, внаслідок чого здійснив на нього наїзд.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 було заподіяно струс головного мозку, який відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та перелом хірургічної шийки правої плечової кістки, який відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які досліджувалися в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, і ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Тому колегія суддів не переглядає їх відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України.

За встановлених судом обставин кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.1 ст.2861 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, - є вірною.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставою для зміни або скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

Суд згідно з ст.65 КК України врахував, що ОСОБА_6 вчинив нетяжкий злочин, особу винного, який судимостей не має, не працює, розлучений, утримує двох неповнолітніх дітей, думку потерпілого, який поклався на розсуд суду щодо покарання, а також обставини, які пом`якшують покарання, - щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку та відсутність обставин, що його обтяжують, і правильно призначив основне покарання у виді позбавлення волі та додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на мінімальні строки, встановлений санкцією відповідного закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч.1 ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Дані про особу ОСОБА_6 , який неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень на транспорті, був позбавлений права керування транспортними засобами за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, і тим не менше знову керує транспортним засобом, не маючи на це права, у стані алкогольного сп`яніння, свідчать про відчуття ним безкарності, а тому не дають підстав вважати, що ступінь тяжкості кримінального правопорушення істотно знижено, і застосовувати положення ч.1 ст.69 КК України.

Отже, саме покарання у виді позбавлення, яке полягає в ізоляції засудженого та поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Тому підстави для пом`якшення призначеного покарання, як про це порушується питання в апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Обухівського районного суду Київської області від 21 березня 2024 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3