УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , представника потерпілого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника потерпілого адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про встановлення процесуальних строків по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005, -

в с т а н о в и в :

адвокат ОСОБА_3 , як представник потерпілого ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва із вказаним клопотанням в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000005 та просив з врахуванням положень ст.ст.2, 3, 8, 9, 55, 56, 57, 58, 114 КПК України, просилаючись на норми ст.ст. 2, 3, 13 Конвенції про захист прав людини: встановити прокурору - процесуальному керівнику у кримінальному провадженні № 0000005 - строк у 10 (десять) днів для ухвалення остаточного процесуального рішення відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України - постанови про закриття кримінального провадження або процесуального рішення про направлення до суду обвинувального акта.

Клопотання обґрунтовано тим, що Шевченківським УП ГУНП у м. Києві та ГУНП у місті Києві здійснюється розслідування у кримінальному провадженні № 0000005 за фактом нападу на співробітника Київського слідчого ізолятора ОСОБА_5 та катування останнього групою ув`язнених, що мало місце 01.01.2017.

Вказує на ту обставину, що зазначене кримінальне провадження також пов`язане з умисним залишенням потерпілого у небезпечному для життя стані, однак, до цього часу фінальне процесуальне рішення у цьому кримінальному провадженні залишається не прийнятим, а злочинці вже як 3 роки і 4 місяці уникають кримінальної відповідальності в силу систематичної свавільної бездіяльності слідчих поліції та прокурорів, оскільки останні неодноразово відмовлялися вчиняти відповідні слідчі дії щодо повідомлення про підозру, вжиття заходів щодо арешту майна осіб, що вчинили злочини, тощо.

В судовому засіданні, яке проводилось також і в режимі відеоконференції за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , представник потерпілого підтримав своє клопотання яке просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти клопотання та просила відмовити у його задоволенні, пояснила, що у кримінальному провадженні і наразі тривають слідчі дії, зокрема, надано окреме доручення слідчим на проведення такої слідчої дії, як допит свідка. Окрім того, прокурор зазначила, що досудове розслідування проводиться ГУНП у місті Києві, по що відомо представнику потерпілого, оскільки він вже звертався до слідчого судді з аналогічними клопотаннями в цьому кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення клопотання, здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов наступного.

На даний час ГУ НП у м. Києві здійснюється розслідування у кримінальному провадженні № 0000005 за фактом нападу на співробітника Київського слідчого ізолятора ОСОБА_5 , що мало місце 01.01.2017.

У відповідності п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Частиною 3 ст. 26 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

У відповідності з ч. 6 ст.28 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 28 КПК України, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Статтею 113 КПК України визначено, що процесуальними строками є встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 114 КПК України передбачено, що для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Провідне місце, яке займає в демократичному суспільстві право на справедливий судовий розгляд, спонукає Суд надавати перевагу "сутнісній", а не "формальній" концепції "обвинувачення", про яке йдеться у п. 1 ст. 6 Конвенції (п. 62 рішення ЄСПЛ від 18 січня 2007 року у справі "Шубінський проти Словенії").

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 30.01.2003 щодо розумності строків досудового слідства зазначив, що поняття "розумний строк досудового слідства" є оціночним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування злочину (злочинів). Визначення розумного строку досудового слідства залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність справи, кількість слідчих дій, число потерпілих та свідків, необхідності проведення експертиз та отримання висновків тощо. Але за будь-яких обставин строк досудового слідства не повинен перевищувати меж необхідності. Досудове слідство повинно бути закінчено у кожній справі без порушення права на справедливий судовий розгляді права на ефективний засіб захисту, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Передбачений ч. 2 ст. 28 КПК України обов`язок слідчого судді стежити за дотриманням розумного строку при розгляді питань, віднесених до його компетенції, не виключає можливості розгляду ним клопотань, поданих на підставі ч. 6 ст. 28 КПК України, та встановлення для сторін кримінального провадження процесуальних строків відповідно до положень ст. 114 КПК України (вказана позиція викладена у постанові від 25.03.2020 Верховним Судом при розгляді справи №757/5607/19-к).

При цьому, в даному випадку, на думку слідчого судді, системний аналіз норм процесуального закону в сукупності з положеннями пунктів 10, 18 частини 1 статті 3, статей 7, 9,131, 132, 303, 306, 307 КПК України дає підстави вважати, що слідчий суддя має право встановлювати процесуальні строки лише при розгляді конкретної слідчої чи процесуальної дії.

Протилежне суперечило би принципу диспозитивності, згідно з яким слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які віднесені до його повноважень цим Кодексом (ч. 3 ст. 26 КПК).

Таким чином, слідчий суддя, суд не вправі перебирати на себе функції інших учасників кримінального провадження, зокрема, функцію процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється прокурором.

Водночас прокурор, здійснюючи свої повноваження у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений, як про це зазначено в п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України, доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений ним строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

За приписами ч.ч. 1, 3 ст. 308 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування. Службові особи, винні в недотриманні розумних строків, можуть бути притягнуті до відповідальності, встановленої законом.

У відповідності з положеннями п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.

Отже, рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування може бути оскаржено слідчому судді в порядку ст. 303 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчий суддя враховує і висновки, викладені у Постанові ВС від 14 лютого 2023 року у справі № 405/680/22, що по відношенню до оскаржених рішень слідчий суддя має повноваження лише скасувати рішення, але не має повноважень зобов`язати прийняти рішення. Тим більше слідчий суддя не має повноважень визначати, яке саме рішення має прийняти слідчий або прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином суддя втрутиться в сферу повноважень цих осіб і фактично прийме участь у діяльності сторони обвинувачення всупереч своїй ролі в провадженні (частина 3 статті 22 КПК).

З огляду на наведене, встановлення слідчим суддею строків проведення прокурором процесуальних дій, за вказаних у клопотанні адвокатом підстав, суперечить зазначеним вище нормам кримінального процесуального закону, а тому слідчий суддя на час розгляду вказаного клопотання не знаходить правових підстав для його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 22, 26, 28, 113, 114, 308, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

у задоволені клопотання представника потерпілого адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про встановлення процесуальних строків по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: