Справа № 487/415/23
Провадження № 1-кп/487/311/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві обвинувальний акт в кримінальному провадженні, що внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001839 від 15.12.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресоюб43 по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України,

В С Т А Н О В И В:

10.11.2022р. ОСОБА_4 не прибувши до ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , будучи військовозобов`язаним і придатним до військової служби, діючи умисно, усвідомлюючи свої дії, з метою ухилення від призову у зв`язку з оголошенням загальної мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України, не маючи права на відстрочку, без поважних на це причин, безпідставно відмовився від проходження військової служби за мобілізацією, про що власноруч зазначив у відповідній заяві, тим самим ухилився від виконання свого конституційного обов`язку та призову на військову службу за мобілізацією, чим порушивши вимоги ст. 65 Конституції України, положення Законів України «Про військовий обов`язок та військову службу» та «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вимоги Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України, а саме ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України, ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні описаного злочину визнав повністю, пояснив , що його дії були пов`язані з особистими обставинами, станом здоров`я матері та родича, також він був не згоден з поведінкою працівників ТЦК які вели себе грубо та швидкістю оформлення його військово - облікових документів..

Крім визнання вини його провина в скоєнні злочину підтверджується.

Військовим квітком АВ №552118 відповідно до якого ОСОБА_4 взят на військовий облік 09.11.2022 р.

Обліково-послужною карткою НОМЕР_1 відповідно до якої він відноситься до 1 категорії, група НПО, склад рядовий.

Розпискою, яку ОСОБА_4 отримав під особистий підпис 09.11.2022 р. про бовов`язок прибути 10.11.2022 р.

Мобілізаційним розпорядженням.

Довідкою військово- лікорськаї комісії відповідно до якої ОСОБА_4 є здоровим та придатним до військової служби.

Журналом вручення мобілізаційних розпоряджень військовозобов`язаним, призначеним у команди Заводського ТЦК, відповідно до якого ОСОБА_4 отримав мобілізаційне розпорядження під особистий підпис.

Повісткою на відправку на 10.11.2022 р. отриманою ОСОБА_4 під особистий підпис.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням положень ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Зазначені положення кримінального законодавства узгоджуються з позицією ЄСПЛ, викладеною у справі «Езех і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 09.10.2003 року, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу … Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Вирішуючи питання про призначення покарання, керуючись ст..65 КК України, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, вини особи та обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, а саме: вчинення обвинуваченим тяжкого злочину, що він не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога; відсутність обставини, що обтяжує покарання, пом`якшує покарання визнання вини підсудним суд вважає, можливим виправлення підсудного та попередження вчинення ним нових злочинів за умови призначення йому покарання за ст. 3336 КК України 3 роки позбавлення волі

Речові докази по справі зберігати в матеріалах справи.

Процесуальні витрати відсутні.

Міра запобіжного заходу не обиралась

Строк покарання рахувати з дня затримання.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 394, 475КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Строк покарання рахувати з дня затримання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1