Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 1-кп/733/118/24
Єдиний унікальний №733/1403/24
Ухвала

Іменем України

14 листопада 2024 року м.Ічня Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ічня кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000163 від 20.06.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення,(злочину) передбаченого ч.4 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

До Ічнянського районного суду Чернігівської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000163від 20.06.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

ОСОБА_4 19.06.2024 року о 21 год.30 хв., в умовах воєнного стану, маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, направлених на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, таємно, без дозволу власника, шляхом застосування певної фізичної сили, відчинив вхідні двері до гаражного приміщення, належного ОСОБА_5 , що розташоване за адресою : АДРЕСА_1 та реалізуючт свій злочинний умисел, вивів велосипед марки «Україна» чорного кольору з чоловічою рамою та підсумком для набору ключів на рамі велосипеду, вартість якого згідно висновку експерта судово-товарознавчої експертизи №2345 від 25.06.2024 року становить 1575, 00 грн.

У подальшому ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 1575,00 грн.

27.06.2024р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а 28.06.2024р. вручено обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила усне клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечив проти закриття кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду надав заяву в якій не заперечує проти закриття кримінального провадження у зв`язку з декриміналізацією. Претензій до обвинуваченого немає.

Судом після з`ясування думки учасників кримінального провадження вирішено проводити судовий розгляд клопотання в порядку, визначеному ст.ст. 314 та 325 КПК України, без участі потерпілої особи.

Розглянувши клопотання про закриття кримінального провадження, заслухавши думки учасників судового розгляду, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09.08.2024р. набрав чинності Закону України Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18.07.2024р. № 3886-ІХ (далі - Закону України № 3886-ІХ), згідно з яким ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян..

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу ІV цього кодексу для відповідного року.

Згідно із підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового кодексу податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про Державний бюджет на 2023 рік з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 2 684 гривні.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про Державний бюджет на 2024 рік з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 3 028 гривень.

Таким чином, відповідно до ст. 51 КУпАП (в редакції закону станом на 09.08.2024р.) крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення, тобто станом на 2023 та 2024 роки, не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 2 684 грн. 00 коп. та 3 028 грн. 00 коп., відповідно.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Частиною 1 ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Вказане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння кримінальним правопорушенням меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

За таких умов суд вважає за необхідне застосувати зворотну дію у часі Закону України № 3886-ІХ, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КК України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

У зв`язку із чим, інкриміноване ОСОБА_4 у межах кримінального провадження діяння, виходячи із того розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діянь, законодавцем віднесено до адміністративних правопорушень, що посягають на власність, та такі діяння не є кримінально караними відповідно до диспозицій частин статей 185, 190, 191 КК України.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно із ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, та ті обставини, що відбулась декриміналізація вчиненого обвинуваченим діяння на підставі Закону України № 3886-ІХ, який набув чинності 09.08.2024р., та має зворотну дію в часі, із врахуванням наданої обвинуваченим згоди на закриття кримінального провадження, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст.

284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Керуючись ст. 5 КК України, ст.ст. 284-288, 369-372, 479-2 КПК України, суд

Ухвалив:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене 20.06.2024р. за № 0000163 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Cуддя ОСОБА_1