Справа №155/1347/24
Провадження №1-кп/155/196/24
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.10.2024 місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000083 від 16 березня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Шклинь, Луцького району, Волинської області, зареєстрований та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні в якого перебувають три неповнолітні дитини, інваліда ІІІ групи, учасника бойових дій, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , в кінці вересня 2022 року, точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи на військових позиціях поля бо між населеними пунктами АДРЕСА_2 , знайшов корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 та уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ-2, яка відноситься до боєприпасів та придатна до вибуху, керуючись прямим умислом на вчинення злочину, всупереч п. 1 Додатку № 1, затвердженого. пунктом 1 Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» №2471 Х-11 від 17 червня 1992 року, п.2 п.9 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, п. п.2.1, 8.1, 9.1, 9.2 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, наприкінці грудня 2022 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), перевіз вище вказаний боєприпас до свого місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де, порушуючи вимогу чинного законодавства, незаконно його зберігав без передбаченого законом дозволу, до моменту вилучення працівниками поліції в ході проведення санкціонованого обшуку, тобто до 17 години 14 хвилин 28 березня 2024 року.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.263 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно незаконно зберігав боєприпас (гранату), не маючи на це відповідного дозволу, щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Покази обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися у зберіганні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального проступку, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

У відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючої покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, повністю визнав свою винуватість, має постійне місце проживання з дружиною та трьома неповнолітніми дітьми, де характеризується позитивно, учасник бойових дій, за місцем проходження служби характеризується виключно позитивно, нагороджений заохочувальною відзнакою ГУР МО, інвалід 3 групи, суд дійшов висновку про призначення покарання у виді позбавлення волі, яке буде наближене до мінімальної межі санкції частини статті за якою він обвинувачується з наданням можливості виправлення без ізоляції від суспільства, з призначенням іспитового строку. На думку суду, саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також буде співмірним по відношенню між тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення та наслідками, які настали в результаті його вчинення.

Питання про речові докази та судові витрати суд вирішує відповідно до вимог ст.100, 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази у справі, а саме: залишки (осколки) оборонної осколкової ручної гранати Ф-1, а також упаковка в якій вона надійшла на дослідження, які упаковані в сейф-пакет «Експертна служба МВС» №3899048 і передані на зберігання в кімнату зберігання зброї у відділення поліції №2 ( АДРЕСА_3 , знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави витрати за проведення судової експертизи зброї в загальній сумі 4543 гривні 68 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду учасниками судового провадження протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення через Горохівський районний суд Волинської області

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області ОСОБА_1