Провадження № 1-кс/202/6173/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

11 вересня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власник майна ОСОБА_4 розглянувши клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження № 0000394, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.04.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження № 0000394, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.04.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України.

В обґрунтування свого клопотання прокурор посилається на те, що слідчими відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000394, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 26.04.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України.

Встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з невстановленими органом досудового розслідування особами, здійснюють незаконне виготовлення спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, пива та інших підакцизних товарів, що спричинило отруєння особи.

05.09.2024 у проміжок часу з 18.33 год. до 19.30 год. на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за справою № 202/10377/24, провадженням № 1-кс/202/5724/2024 від 20.08.2024 проведено обшук транспортного засобу - автомобіля марки Renault Trafic, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , який знаходився по АДРЕСА_1 .

Наслідком проведеного обшуку є виявлення та вилучення: чорнових записів із зображенням алкогольних напоїв та ціни на 1 арк; мобільного телефону ОСОБА_4 Galaxynote 8 із сім-карткою НОМЕР_2 , imei 1: НОМЕР_3 ; imei 2: НОМЕР_4 .

05.09.2024 слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 винесено постанову про визнання речовими доказами вищевказані речі.

В обґрунтування свого клопотання прокурор посилається на п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України та зазначає, що накладання арешту на вищевказані речі, які є речовим доказом, є необхідним для цілей кримінального провадження, зокрема запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, необхідність його використання під час досудового розслідування в якості речового доказу.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував щодо накладення арешту на вищевказані речі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Слідчими відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000394, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 26.04.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.08.2024 за справою № 202/10377/24, провадженням № 1-кс/202/5724/2024, було надано дозвіл на проведення обшуку транспортного засобу - автомобіля марки Renault Trafic, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 .

Згідно з протоколом обшуку від 05.09.2024, а саме транспортного засобу - автомобіля марки Renault Trafic, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , який знаходився по АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: чорнові записи із зображенням алкогольних напоїв та ціни на 1 арк; мобільний телефон ОСОБА_4 . Galaxy note 8 із сім-карткою НОМЕР_2 , imei 1: НОМЕР_3 ; imei 2: НОМЕР_4 .

05.09.2024 слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 винесено постанову про визнання речовими доказами вищевказані речі.

Положенням ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Як визначено ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до статті 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Слідчий суддя, вважає, що стороною обвинувачення доведена необхідність накладання арешту на вищевказані речі, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою збереження речового доказу. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу власника майна, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження № 0000394, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.04.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на: чорнові записи із зображенням алкогольних напоїв та ціни на 1 арк; мобільний телефон ОСОБА_4 Galaxynote 8 із сім-карткою НОМЕР_2 , imei 1: НОМЕР_3 ; imei 2: НОМЕР_4 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Роз`яснити, що відповідно до частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1