єдиний унікальний номер справи 531/2006/24
номер провадження 1-кп/531/165/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівка обвинувальний акт кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку Республіка Азербайджан, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина Азербайджану, освіта середня, не одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, не працюючого, не військовозобов`язаного, не депутата, раніше судимого 18 квітня 2024 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 510 грн., штраф сплачено 09 серпня 2024 року, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Карлівського районного суду Полтавської області знаходиться обвинувальний акт кримінального провадження №0000330 від 16 травня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України, так як 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України, яким крадіжки на суму, що не перевищують 3028 грн., віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

Обвинувачений підтримав клопотання прокурора та просив закрити провадження у справі у зв`язку з декриміналізацією закону, який встановлював відповідальність за вчинення крадіжки, розмір якої не перевищує 3028 грн.

Потерпілий ОСОБА_5 до суду не з`явився. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності.

Потерпіла ОСОБА_6 , яка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином через смс-повідомлення на підставі її особистої заяви, до суду не з`явилась.

Судом обвинуваченому роз`яснено, що вказана підстава для закриття провадження у справі є нереабілітуючою, тому обвинувачений має право на продовження судового розгляду у загальному порядку. Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що не бажає продовжувати судовий розгляд та просив закрити провадження за фактом крадіжок.

Вислухавши присутніх, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Вирішуючи питання про закриття провадження, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у кримінальному законі раніше як кримінальне правопорушення і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-IX (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028 грн.) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Ця сума в 2024 році становить 3028 грн., оскільки пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що: «5. Якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року».

Тобто, з 09 серпня 2024 року змінився «розмір крадіжки», який визначає кримінальну відповідальність за такі дії (раніше для кримінальної відповідальності вартість викраденого майна перевищувала 302,8 грн.).

Тоді як розмір шкоди, завданої протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , згідно обвинувального акту, становить 687,50 грн. та 1550,00 грн. відповідно, що станом на день розгляду провадження судом може бути лише підставою адміністративної відповідальності.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння кримінальним правопорушенням меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у наступному.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому, Указами Президента України №133/2022 від 14 березня 2022 року, №259/2022 від 18 квітня 2022 року, №341/2022 від 17 травня 2022 року; №573/2022 від 12 серпня 2022 року; №757/2022 від 07 листопада 2022 року; №58/2023 від 06 лютого 2023 року; №254/2023 від 01 травня 2023 року; №451/2023 від 26 липня 2023 року; №734/2023 від 06 листопада 2023 року; №49/2024 від 05 лютого 2024 року; №271/2024 від 06 травня 2024 року строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

ОСОБА_4 15 травня 2024 року, близько 11 години 00 хвилин, з метою проведення спільного відпочинку, прийшов до території господарства свого знайомого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , який був відсутній за місцем свого проживання.

У подальшому, ОСОБА_4 , шляхом відчинення вхідних дверей житлового будинку потерпілого ОСОБА_5 , без дозволу останнього, проник у середину, де у приміщенні вітальні на дерев`яній тумбі, розташованій ліворуч при вході, помітив два мобільні телефони та зарядний пристрій, одразу після чого у останнього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення вказаних речей.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , цього ж дня та в той же час, діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, перебуваючи у приміщенні вітальні житлового будинку за вище вказаною адресою, знаючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, викрав: мобільний телефон марки «Samsung», червоно-сірого кольору, модель SGH-C200N, ІМЕІ: НОМЕР_1 , без сім-карти; мобільний телефон марки «Samsung», синьо-сірого кольору, модель SGH-X640, ІМЕІ: НОМЕР_2 , без сім-карти; зарядний пристрій білого кольору марки «Samsung», що належать потерпілому ОСОБА_5 , загальною вартістю 687,50 грн. Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому майнової шкоди на вище вказану суму.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_4 16 травня 2024 року, близько 14 години 00 хвилин, перебуваючи поряд із будівлею Нижньоланнівського старостинського округу, що за адресою: вул. Миру, 6, с. Нижня Ланна, Ланнівської ТГ, Полтавського району, Полтавської області, помітив велосипед марки «Україна», синього кольору, одразу після чого у останнього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення вказаного велосипеду.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 цього ж дня та в той же час, повторно, діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, викрав велосипед марки «Україна», синього кольору, що належить потерпілій ОСОБА_6 , вартістю 1550,00 грн. викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій майнової шкоди на вище вказану суму.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Згідно із п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 41) втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Частиною 4 ст. 284 КПК України визначено, що закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 41частини першої цієї статті, здійснюється прокурором, якщо підозрюваний проти цього не заперечує. За відсутності згоди підозрюваного кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених главою 361цього Кодексу.

Ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 41частини першої або пунктом 12 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 4792 цього Кодексу, якою в ч. 3 визначено таке:«3. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 41частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує».

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати та цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

Керуючись Законом України від 18 липня 2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст. 5 КК України, ст. ст. 284, 372, 4792 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Кримінальне провадження №0000330, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 травня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України - закрити згідно п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази - мобільний телефон марки «Samsung», червоно-сірого кольору, модель SGH-C200N, ІМЕІ: НОМЕР_1 , без сім-карти; мобільний телефон марки «Samsung», синьо-сірого кольору, модель SGH-X640, ІМЕІ: НОМЕР_2 , без сім-карти; зарядний пристрій білого кольору марки «Samsung», передані на відповідальне збереження потерпілому ОСОБА_5 , вважати повернутими законному власнику.

Речовий доказ - Велосипед марки «Україна», синього кольору, переданий на відповідальне збереження потерпілій ОСОБА_6 , вважати повернутим законному власнику.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення або безпосередньо до Полтавського апеляційного суду або через Карлівський районний суд.

Суддя