Справа №601/2688/24
Провадження № 1-кп/601/230/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2024 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000169 від 09 липня 2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лідихова Кременецького району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.2 ст. 342 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» до правоохоронних органів відносяться органи Національної поліції, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закону) завданням поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Пунктом 2 статті 18 вказаного Закону передбачено, що поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій, зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчі органи поліції.

Статтею 23 Закону встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає в межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі тощо.

Поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходи реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним кодексом України на підставі та порядку, визначених законом.

Відповідно до ст. ст. 1,17 Закону, п.1 Примітки до ст. 364 КК України, інспектор сектору реагування патрульної поліції Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , інспектор з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності №1 (м. Почаїв) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільської області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 є особами, які постійно здійснюють функції представників Національної поліції України - центрального органу виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання громадської безпеки і порядку, у зв`язку з чим вони є службовими особами.

Так, 07 липня 2024 року о 07:30 год, пройшовши щоденний цільовий інструктаж оперативної зміни, передбачений п.4 ч.5 Розділу III Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 15 червня 2017 року за №750/30618, старший лейтенант поліції ОСОБА_6 та старший лейтенант поліції ОСОБА_7 заступили в добовий наряд.

Відповідно до ст.40 Закону України "Про Національну поліцію" «Застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису», інспектор сектору реагування патрульної поліції (на далі СРПП) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , інспектор з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності (на далі РПП СПД) №1 (м. Почаїв) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільської області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , були оснащеними нагрудними відеокамерами.

Так, 08 липня 2024 року приблизно o 11 год. 30 хв. під час патрулювання вулиць с. Будки Кременецького району Тернопільської області на службовому автомобілі «ШКОДА-РАПІД» («SKODA-RAPID»), номерний знак НОМЕР_1 (на синьому фоні), екіпажем у складі інспектора СРПП Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 та інспектора з РПП СПД (м. Почаїв) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 по вулиці Центральній було виявлене адміністративне правопорушення водієм мотоблока «ЗУБР», без реєстраційного номеру, який рухаючись по АДРЕСА_1 та порушив вимоги правил дорожнього руху (надалі ПДР), а саме 2.1 (а) «водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортного засобу відповідної категорії», а також 30.1 «власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів».

Після виявлення вказаного адміністративного правопорушення, працівниками поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було зупинено мотоблок «ЗУБР», без реєстраційного номеру за порушення вимоги п. 2.1 (а) та 30.1 ПДР під керуванням водія ОСОБА_3 .

В ході спілкування із ОСОБА_3 у останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю із ротової порожнини, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, що відноситься до адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, внаслідок чого ОСОБА_3 було запропоновано проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці події за допомогою технічного приладу газоаналізатора №6820, на що останній відмовився, через що у відповідності до пункту 2.5 ПДР було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №161136 за ч.2 ст.130 КУпАП.

Відповідно до постанови судді Кременецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_8 від 20.12.2023 справа №601/3317/23 (провадження №3/601/1563/2023) ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

В подальшому у ОСОБА_3 , який перебував по АДРЕСА_1 виник кримінально-протиправний умисел на пошкодження протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №161136 за ч.2 ст. 130 КУпАП.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, протиправно, бажаючи уникнути притягнення до адміністративної відповідальності за скоєні правопорушення, діючи в своїх інтересах, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 під час ознайомлення із протоколом про адміністративне правопорушення, взяв у руки офіційний документ та умисно його пошкодив, шляхом його зім`яття, розриву та стиснення документу в кулаці руки не віддаючи його працівникам поліції.

Отже, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. І ст.357 КК України, тобто пошкодження офіційних документів, вчинене в особистих інтересах.

На далі ОСОБА_3 , перебуваючи по АДРЕСА_1 , не реагуючи на законні вимоги працівників поліції не повертав протокол про адміністративне правопорушення.

В подальшому ОСОБА_3 почав поводитися агресивно відносно працівників поліції. З метою припинення протиправних дій ОСОБА_3 , працівниками поліції було зроблено останньому декілька словесних зауважень з вимогою припинити вчиняти протиправні дії. В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним своїх службових обов`язків.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 08 липня 2023 року, близько 11 год. 30 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи по АДРЕСА_1 , розуміючи, що перед ним працівники поліції, які перебували у форменому одязі, не повертав працівникам поліції протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №161136 за ч.2 ст.130 КУпАП, перешкоджаючи виконання працівниками поліції покладених на них обов`язків.

З метою подолання оперу працівниками поліції згідно ст. 44 «Застосування фізичної сили» Закону України «Про Національну поліцію» застосовано заходи фізичного впливу, заламано руку ОСОБА_3 та розблоковано офіційний документ протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №161136 за ч.2 ст.130 КУпАП, який після пошкодження став не придатний для використання.

В результаті злочинної діяльності ОСОБА_3 порушено суспільні відносини, які забезпечують нормальну законну діяльність органів державної влади, особисту недоторканість поліцейських, під час виконання ними своїх службових обов`язків, передбачених Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 1993 року із відповідними змінами.

Отже, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.342 КК України, а саме опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.1 ст.357 та ч.2 ст.342 КК України, визнав повністю за обставин, що вказані в обвинувальному акті та в судовому засіданні пояснив, що у липні 2024 року його зупинили працівники поліції та почали складати відносно нього протокол за керування у стані алкогольного сп`яніння. Він взяв протокол у руки і не хотів його повертати та зім`яв його. Про вчинене шкодує. Просить суворо не карати.

Враховуючи, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів, які характеризують її особу.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння нею обставин вчиненого, добровільності та істинності її позиції.

Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, а саме у пошкодженні офіційних документів, вчинене в особистих інтересах, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України, а саме у опорі працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до ст. 50, 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України відносяться до проступку та нетяжкого злочину, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, і вважає обрати йому покарання за ч.1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на мінімальний термін та за ч.2 ст. 342 КК України у виді обмеження волі на термін, близький до мінімального. Остаточне покарання слід призначити на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та визначити у виді обмеження волі на певний строк.

При цьому, суд враховує пом`якшуючі обставини: визнав вину, розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, обтяжуючих відповідальність обставин не встановлено.

З врахуванням наведеного суд вважає, що обвинувачений може бути перевихований без ізоляції від суспільства і вважає за доцільне відповідно до ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк, покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Дане покарання на думку суду буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. 360- 371, 374, 376, 393, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.2 ст.342 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.357 КК України - 1 (один) рік обмеження волі;

за ч.2 ст.342 КК України - 2 (два) роки обмеження волі.

Відповідно ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 цієї статті, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №161136, який знаходиться в сейф-пакеті №9 при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 15 ст. 615 КПК України після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий