Справа № 738/1586/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/323/24
Категорія - тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

25 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі сторін кримінального провадження

захисника адвоката ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Розглянула у закритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Менського районного суду Чернігівської області від 14 липня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 155 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слобідка Менського району Чернігівської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 09 вересня 2024 року, з визначенням розміру застави в сумі 181 680 гривень.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя вказав на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що з урахуванням тяжкості можливого покарання в співставленні з характеризуючими даними та процесуальною поведінкою підозрюваного, дають підстави вважати, що жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Як альтернативний вид запобіжного заходу слідчий суддя визначив розмір застави, вказавши на те, що саме така сума в разі її внесення буде здатна забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою скасувати, постановити нову, якою застосувати до його підзахисного запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем постійного проживання по АДРЕСА_2 , з визначенням кола обов`язків та встановленням заборони залишати місце проживання в період часу з 19 години по 07 годину ранку наступного дня.

Мотивує тим, що в матеріалах кримінального провадження відсутні обґрунтовані докази, які б підтверджували реальну наявність заявлених стороною обвинувачення ризиків можливої неналежної процесуальної поведінки його підзахисного. В ході судового розгляду клопотання слідчого прокурор не довів і не надав слідчому судді будь-яких доказів наявності заявлених ризиків Замість достовірних обґрунтувань прокурор обмежився виключно припущеннями того, що перебуваючи на волі ОСОБА_8 може вчиняти протиправні дії.

Всупереч вимог ст. 178 КПК України, слідчим суддею не враховано, що його підзахисний позитивно характеризується, має постійне місце проживання, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю.

Вважає, що за таких обставин до ОСОБА_8 можливо застосувати більш м`який вид запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби. Застосування такого запобіжного заходу забезпечить необхідний контроль за поведінкою та забезпечить виконання підозрюваним всіх покладених на нього процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідача, захисника підозрюваного, який підтримав апеляційну скаргу, вказав на відсутність заявлених у клопотанні ризиків можливої неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_8 , просив відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення та обрати підозрюваному запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час та визначенням кола обов`язків, прокурора, який заперечував проти доводів захисника, акцентуючи увагу на характері кримінального правопорушення, обставинах його вчинення, на особі потерпілої, ступені її родинних зв`язків з підозрюваним, дослідивши матеріали судової справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчим відділенням відділення поліції №1 (м. Мена) Корюківського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000238 від 10 липня 2024 року, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 155 КК України.

Як убачається з клопотання слідчого та матеріалів провадження ОСОБА_8 підозрюється в тому, що він протягом червня 2024 року, більш того часу та дати досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні літньої кухні за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді порушення статевої недоторканості неповнолітньої особи, достовірно знаючи, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не досягла шістнадцятирічного віку, є його донькою, діючи умисно, з сексуальних мотивів, з метою задоволення власної статевої пристрасті та штучного розвитку у неповнолітньої особи статевого інстинкту, тобто порушення її нормального фізичного, психічного і соціального розвитку, шляхом посягання на її статеву недоторканість, ігноруючи принципи моральності, духовного і культурного життя суспільства та принципи статевої моралі в суспільстві, всупереч статей 1, 21 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001, статей 2, 7, 8, 23, 19, 34, 36, 40 Конвенції про права дитини, яка ухвалена Резолюцією Генеральної асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 і набула чинності 02.09.1990, статті 20 Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства від 25.10.2007, яка набула чинності 01.12.2012, статей 1, 2, 3 Факультативного протоколу до Конвенції про права дитини щодо торгівлі дітьми, дитячої проституції і дитячої порнографії, який ратифікований 03.04.2003, вчинив не менше двох разів за взаємною згодою з потерпілою, дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням в тіло неповнолітньої ОСОБА_9 з використанням геніталій, без фізичного та психологічного насильства, а також погрози застосування такого насильства.

11 липня 2024 року о 21 годині в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення був затриманий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Наступного дня ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 155 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України, перевіряє вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей та інші обставини, які забезпечать належну процесуальну поведінку особи під час досудового розслідування та судового розгляду.

Поняття «обґрунтованість підозри» включає існування фактів чи інформації, які надають підстави суду вважати, що підозрювана особа ймовірно вчинила правопорушення, та оголошення підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

На початковій стадії досудового розслідування кримінальний процесуальний закон не вимагає від сторони обвинувачення доведення усіх елементів кримінального правопорушення, як помилково вважає сторона захисту. Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для засудження особи та ухвалення обвинувального вироку.

Долучені до клопотання матеріали кримінального провадження свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що на даній стадії досудового розслідування є підставою для розгляду клопотання про вирішення питання щодо обрання підозрюваній особі запобіжного заходу.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Ризик - це ймовірність того, що підозрюваний може ухилитися від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

З матеріалів судової справи проваджень вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення, вчиненого по відношенню до неповнолітньої особи, яка є рідною дочкою підозрюваного та яке відносяться до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання до восьми років позбавлення волі, отже розуміючи невідворотність та тяжкість можливого покарання, підозрюваний може переховуватись від органів дізнання, ухилитися від явки до слідчого та суду.

Наявність фактичного місця проживання не гарантує належного виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не вказує на міцність його соціальних зв`язків, з огляду на те, що ОСОБА_8 не одружений, є особою працездатного віку, однак офіційно не працює, при цьому з наявних матеріалів убачається, що будучи мобілізованим до лав Збройних Сил України влітку 2023 року, він самовільно залишив військову частину та повернувся до місця проживання, що підвищує заявлений стороною обвинувачення ризик того, що підозрюваний може ухилитися від органів досудового розслідування та суду, при цьому, місце проживання підозрюваного є фактичним місцем вчинення кримінального правопорушення, що з огляду на поведінку потерпілої, яка намагається виправдати дії свого батька, додатково підвищує ризик можливості продовження злочинної діяльності.

Твердження захисника про те, що підозрюваний позитивно характеризується та визнав свою провину, не є тими обставинами, які спростовують встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України та не гарантують виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, з огляду на характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

Більш того, вимагаючи від суду вирішити питання щодо застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу як домашній арешт, захисник не надав документів кому належить будинок по АДРЕСА_2 , адже це не є місцем реєстрації підозрюваного, заяву власників будинку про те, що вони не заперечують, щоб підозрюваний перебував в належному їм помешканні на час дії запобіжного заходу.

На даному етапі досудового розслідування, слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що встановлені обставини дійсно викликають підозру в тому, що ОСОБА_8 дотримуватиметься належної процесуальної поведінки та утворюють реальні ризики, про які вказали як слідчий у своєму клопотанні, так і прокурор у судовому засіданні, з чим погодився слідчий суддя та погоджується колегія суддів.

Як слідчим у поданні, так і слідчим суддею в ухвалі, правильно названі та враховані наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також вірно оцінені в сукупності усі обставини, на підставі яких був обраний запобіжний захід, особливо з врахуванням особи підозрюваного та його процесуальної поведінки, що узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини.

Тим більше, судом прийнято рішення про визначення суми застави, сплативши яку ОСОБА_8 буде звільнений з під варти, а сплачена сума буде здатна гарантувати виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та дотримання належної процесуальної поведінки.

За таких обставин, належне обґрунтування доцільності застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177 178 КПК, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими під час вирішення клопотання слідчого.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Менського районного суду Чернігівської області від 14 липня 2024 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 155 КК України, ОСОБА_8 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12