Дата документу 30.09.2024 Справа № 335/8247/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/8247/24 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/655/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 199 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника - адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в апеляційному порядку у закритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2024 року, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 4 ст. 187 КК України,

продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 18 жовтня 2024 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням про продовження строку застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 18 жовтня 2024 року.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 4 ст. 187 КК України, за наступних обставин.

11 липня 2024 року, приблизно о 22 год. ОСОБА_7 діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , знаходячись у лісосмузі поблизу парку «Перемоги», що розташований на території Вознесенівського району м. Запоріжжя, із метою заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану вчинили напад на ОСОБА_11 , поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я останнього, розуміючи при цьому, що за їх діями спостерігає ОСОБА_12 , а саме ОСОБА_10 наніс один удар кулаком правої руки в область лівого ока потерпілого, а ОСОБА_7 , у цей же час наніс один удар кулаком правої руки в область тулуба потерпілого, в результаті чого, від фізичного болю, останній втратив рівновагу та впав на землю обличчям донизу.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 наніс ще декілька ударів кулаками правої та лівої рук в область тулуба потерпілого, а ОСОБА_7 у цей час, розуміючи що ОСОБА_12 особа жіночої статі та завідомо слабша за нього, маючи умисел на вчинення дій сексуального характеру пов`язаних із оральним проникненням в тіло потерпілої з використанням геніталій, силою, погрожуючи предметом, що ззовні схожий на ніж, відвів її у бік та розуміючи, що остання не чинить активний опір, наказав стати їй навколішки та скориставшись її безпорадним станом ввів свій половий член в оральний отвір потерпілої ОСОБА_12 . ґвалтуючи її протягом, приблизно, 10 хвилин неприродним способом, після чого разом з потерпілою повернувся до ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Далі, ОСОБА_10 , діючи з корисливих мотивів, скориставшись безпорадним станом ОСОБА_11 , дістав з кишені його шортів мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9C», вартістю 3000 гривень та наказав потерпілому ввести пароль розблокування, але останній не погодився, тоді ОСОБА_7 . підвів до обличчя потерпілого ОСОБА_11 предмет, що ззовні схожий на ніж та наказав розблокувати мобільний телефон, у зв`язку з чим, потерпілий ОСОБА_11 , розуміючи, що його життю та здоров`я загрожує небезпека виконав вимогу останніх.

Після чого, ОСОБА_10 зайшов до мобільного додатку «Приват24», що встановлений на мобільному телефоні потерпілого та здійснив грошовий переказ з карти потерпілого НОМЕР_1 на картку банку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № НОМЕР_2 у сумі 1800 гривень, спричинивши останньому матеріального збитку на вказану суму.

Далі, ОСОБА_7 продовжуючи свій злочинний умисел, наніс один удар правою ногою в область тулуба потерпілого ОСОБА_11 , у зв`язку з чим останній не міг поворухнутись.

У цей час, ОСОБА_10 , розуміючи що ОСОБА_12 особа жіночої статі та завідомо слабша за нього, маючи умисел на вчинення дій сексуального характеру пов`язаних із оральним проникненням в тіло потерпілої з використанням геніталій, силою, погрожуючи предметом, що ззовні схожий на ніж, відвів її у бік, із застосуванням фізичної сили, штовхнув потерпілу, в результаті чого остання впала на землю, далі коли потерпіла піднялась, то ОСОБА_10 наніс їй декілька ударів правою ногою в область ніг потерпілої, в результаті чого остання впала навколішки та ОСОБА_10 розуміючи, що остання не чинить активний опір, скориставшись її безпорадним станом ввів свій половий член в оральний отвір потерпілої ОСОБА_12 . ґвалтуючи її протягом, приблизно, 15 хвилин неприродним способом, після чого разом з потерпілою повернувся до ОСОБА_7 та ОСОБА_11 .

Після цього, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з метою заволодіння чужим майном зняли з шиї потерпілого ОСОБА_11 ланцюжок, із металу срібного кольору, який для потерпілого матеріальної цінності не представляє, після чого, разом з мобільним телефоном та ланцюжком срібного кольору, що належать потерпілому ОСОБА_11 покинули місце вчинення злочину.

В результаті злочинних дій ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_11 завдано матеріального збитку на загальну суму 4800 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 152 КК України.

16 липня 2024 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000951 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 4 ст. 187 КК України.

17 липня 2024 року о 21 год. 17 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

18 липня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 4 ст. 187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 липня 2024 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14 вересня 2024 року включно.

Постановою в.о. керівника Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя від 10 вересня 2024 року було продовжено строк досудового слідства у даному кримінальному провадженні до 18 жовтня 2024 року.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу, а також про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог вказує, що прокурор у своєму клопотанні не надав доказів наявності ризику переховування, а щодо ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, то вплив ОСОБА_7 на свідків є неможливим, оскільки присутніх осіб під час спілкування ОСОБА_7 та ОСОБА_10 з потерпілими, не було, заяв щодо намагань підозрюваного незаконно впливати на свідків від будь-кого не надходило.

Зазначає, що ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України також надуманий, матеріали, що характеризують особу ОСОБА_7 вказують, що він має міцні соціальні зв`язки, дружину та малолітню дитину 2022 року народження, має професійно-технічну освіту, постійне місце роботи та постійне місце проживання, приймав участь у бойових діях та одержав вогнепальне осколкове сліпе поранення, звільнений з військової служби через перебування в нього на утриманні дружини, яка є інвалідом 2 групи.

У судовому засіданні апеляційного суду підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник підтримали апеляційну скаргу без доповнень та просили її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, рішення слідчого судді вважав законним, обґрунтованим та просив залишити його без змін.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного, його захисника та прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, і яке може бути задоволено при умові, що заявлений ризик, який став обґрунтуванням обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є вагомі обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З огляду на ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання особи під вартою, і існують об`єктивні перешкоди для завершення досудового розслідування.

Таким чином, у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання слідчого, прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування такого запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Так, слідчий суддя, розглядаючи вказане клопотання, у відповідності до вимог ст.ст. 177, 178, 199 КПК України, встановив, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень є обґрунтованою, заявлені слідчим ризики продовжують існувати та не зменшилися до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу і в сукупності з даними про особу підозрюваного вказують на наявність підстав для продовження строку дії обраного відносно нього запобіжного заходу.

З вказаними висновками слідчого судді, колегія суддів повністю погоджується, оскільки перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів провадження встановлено, що необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 підтверджена.

Так, строк дії запобіжного заходу закінчується 14 вересня 2024 року, проте у кримінальному провадженні не були виконані всі необхідні слідчі дії, а саме, необхідно: допитати в якості підозрюваних ОСОБА_10 та ОСОБА_7 ; отримати тимчасовий доступ до речей та документів (інформації про банківський рахунок, на який ОСОБА_10 переказав викрадені кошти та про банківський рахунок, на який свідок ОСОБА_13 за вказівкою ОСОБА_10 переказав викрадені кошти); отримати висновок експертизи за результатами проведення комп`ютерної експертизи, виконання якої перебуває у провадженні Запорізького НДЕКЦ МВС України; виконати інші слідчі (розшукові) дії, в яких виникне потреба після отримання доказів по кримінальному провадженню; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

В апеляційній скарзі необхідність проведення зазначених слідчих дій не заперечуються.

З наданих суду матеріалів убачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 152 КК України, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи слідчого в цій частині є обґрунтованими, з чим погоджується і колегія суддів виходячи з наступного.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Отже, ризик полягає не в настанні певних негативних для кримінального провадження обставин, а в можливості підозрюваного чи обвинуваченого вчинити спроби на досягнення такого результату. Тому суд має оцінювати існування такої можливості саме на теоретичному рівні відповідно до наявних в провадженні відомостей, передбачених в статті 178 КПК України.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 152 КК України. Відповідно до ст. 12 КК України вказані кримінальні правопорушення є особливо тяжкими злочинами, санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, у зв`язку із чим, враховуючи суворість можливого покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, продовжує існувати ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, на підтвердження того, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшився та є досить актуальним вказує і те, що як випливає із матеріалів провадження, підозрюваний ОСОБА_7 має об`єктивну можливість перетнути державний кордон, у зв`язку зі звільненням його з військової служби, що додатково свідчить про високий ризик переховування за межами території України та відповідно унеможливить належним чином контролювати його поведінку.

На продовження ризику незаконного впливу на потерпілих у кримінальному провадженні свідчить те, що наразі жоден із потерпілих не допитаний судом, і, відповідно, їх показання не сприйняті безпосередньо, задля можливості використання їх як доказів, у той час як КПК встановлена процедура отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК), а тому будучі обізнаним про анкетні дані потерпілих, підозрюваний ОСОБА_7 може здійснювати на них певний вплив з метою зміни ними показань або відмови від їх надання для уникнення кримінальної відповідальності, а факт їх допиту на стадії досудового розслідування не свідчить про відсутність вказаного ризику, оскільки вони повинні бути допитані безпосередньо в судовому засіданні для виконання вимог ч. 4 ст. 95 КПК України.

Також, на переконання колегії суддів і ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшився, оскільки досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, збір доказів у даному кримінальному провадженні не завершився, а будучі обізнаним з інформацією про кримінальне провадження, про обставини, що є предметом доказування у ньому, про наявність чи відсутність певних доказів, які стали відомі підозрюваному ОСОБА_7 , у зв`язку із розглядом клопотання про продовження застосування відносно нього запобіжного заходу та враховуючи його спосіб життя, обставини інкримінованих йому злочинів, він може вчинити дії, які будуть направлені на перешкоджання кримінальному провадженню шляхом своїх неявок на виклики слідчого, а також відмови від участі у слідчих процесуальних діях, тощо.

Крім того, ОСОБА_7 інкримінується скоєння кримінальних правопорушень у співучасті з іншим підозрюваним у цьому ж кримінальному провадженні одних й тих ж правопорушень, тому існують підстави вважати, що ці особи можуть бути об`єднані однією метою - унеможливити притягнення їх до кримінальної відповідальності шляхом зміни показів, формування спільної правової позиції, що може перешкоджати кримінальному провадженню.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України також є актуальним, оскільки ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення аналогічних корисливих умисних злочинів проти власності, у даному кримінальному провадженні підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України з метою власного збагачення, не працює, суспільно - корисливою працею не займається, що в сукупності може свідчити про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень.

Таким чином, оскільки заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, клопотання слідчого задоволено слідчим суддею обґрунтовано та продовжено строк тримання під вартою відносно останнього.

Також, при розгляді клопотання відповідно до вимог ч. 3 ст.199 КПК України досліджені обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, слідчий суддя ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою.

При цьому, для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких було перевірено.

З урахуванням особи підозрюваного, стану його здоров`я, наявності обґрунтованої підозри, продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились з часу застосування запобіжного заходу, беручи до уваги те, що на даний час у вищезазначеному кримінальному провадженні продовжують проводитися слідчі (розшукові) дії, направлені на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, колегія суддів не знайшла підстав для зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу на більш м`який, як того вимагає сторона захисту.

Доводи щодо наявності у підозрюваного постійного місця проживання, наявності в нього дружини та малолітньої дитини, наявності освіту та те, що ОСОБА_7 приймав участь в бойових діях, не можуть на даний час бути безумовною підставою для скасування законного та обґрунтованого судового рішення.

Крім того, посилання сторони захисту на наявність у підозрюваного місця роботи не підтверджується жодними доказами.

З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 199, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2024 року, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 4 ст. 187 КК України, продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 18 жовтня 2024 року включно, залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4