Справа №504/4014/24
Провадження №1-кс/504/338/24
Комінтернівський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2024с-ще. Доброслав

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5 смт. Доброслав, клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 погоджене прокурором Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000226, внесеному до ЄРДР 16.09.2024 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Комінтернівське Одеської області, громадянина України, українця за національністю, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштований, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Комінтернівського районного суду Одеської області надійшло клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 погоджене прокурором Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000226, внесеному до ЄРДР 16.09.2024 відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/22 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався в установленому законом порядку.

На підставі Указу Президента України від 23 липня 2024 року №469-2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в України продовжено з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

ОСОБА_5 постійно мешкав в Україні та достовірно знав про дію в Україні воєнного стану.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15 липня 2024 року близько 14:00 години, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи поблизу магазину «Продукти», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану, визначивши об`єктом свого злочинного посягання майно, яке належить потерпілому ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), ОСОБА_5 , діючи умисно, із корисливих мотивів та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав з сумки синього кольору, яку мав при собі ОСОБА_6 , мобільний телефон марки «Redmi-9» Ocean green 3 GB RAM 32 GB ROM.

Надалі, ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину у невідомому напрямку разом з викраденим майном, яким розпорядився на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 3500 гривень 00 копійок.

За вищевикладених обставин, 19.09.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали заявлене клопотання, просили його задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні вину визнав, не заперечував проти задоволення клопотання.

Слідчий суддя заслухавши прокурора, слідчого та підозрюваного, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час необхідно частково задовольнити з наступних обставин.

В судовому засіданні встановлено, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- заявою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 29.08.2024;

- протоколом огляду місця події від 29.08.2024 у період часу з 15:50-16:00 год. в ході якого було оглянуто місце, де викрали майно, яке належить ОСОБА_6 ;

- протоколом огляду місця події від 06.08.2024 у період часу з 15:30-16:00 год. в ході якого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 видав працівникам поліції викрадений ним товар у ТОВ «Епіцентр К»;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 16.09.2024, який пояснив, що 15.07.2024 перебуваючи на поблизу магазину «Продукти» за адресою: АДРЕСА_2 невідомою особою було викрадено з сумки останнього мобільний телефон марки «Redmi-9» Ocean green 3 GB RAM 32 GB ROM;

- протоколом про пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- протоколом огляду місця події від 17.09.2024 у період часу з 13:00-13:35 год. в ході якого свідок ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 видав працівникам поліції мобільний телефон марки «Redmi-9» Ocean green 3 GB RAM 32 GB ROM, який був куплений ним у ОСОБА_5 16.07.2024;

- постановою про визнання речовими доказами та приєднання до матеріалів кримінального провадження мобільний телефон марки «Redmi-9» Ocean green 3 GB RAM 32 GB ROM, який було передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 ;

- розпискою потерпілого ОСОБА_6 про отримання на відповідальне зберігання від працівників поліції мобільний телефон, який був викрадений в нього 15.07.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від 17.09.2024, який пояснив, що 16.07.2024 до його торгівельного павільйону ФОП « ОСОБА_9 » прийшов громяданин на ім`я ОСОБА_10 та продав ОСОБА_11 мобільний телефон марки «Redmi-9» Ocean green 3 GB RAM 32 GB ROM за 1000 гривень;

- протоколом огляду речей і документів від 17.09.2024, а саме мобільного телефону марки «Redmi-9» Ocean green 3 GB RAM 32 GB ROM в присутності потерпілого ОСОБА_6 ;

- характеризуючим матеріалом на ОСОБА_5 ;

- повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 19.09.2024;

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю.

Відповідно до п. п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

В свою чергу, відповідно до вимог ст. 178 УПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Відтак, у даному кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловлено позицію, викладену у п. 1 листа за № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013, згідно якої, вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний: здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону; враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ); при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України») тощо.

Згідно з вимогами п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції та практики ЄСПЛ (рішення від 25.03.99 року у справі «Ніколова проти Болгарії», рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України»), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Відповідно до п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою та підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Так, враховуючи, що ОСОБА_5 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях він може спробувати переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності та покарання за вчинені злочин, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а тому маючи інший запобіжний захід, аніж домашній арешт, ОСОБА_5 матиме можливість незаконно впливати на потерпілого, свідків та очевидців по вказаному кримінальному провадженні, зокрема шляхом прохань або погроз змушувати надати суду неправдиві показання з метою створення сприятливих для себе умов для уникнення відповідальності та покарання за вчинений злочин, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Натомість ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення слідчим та прокурором не доведений, оскільки підозрюваний вчинив злочин вперше та є раніше не судимим.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1 (с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин» (див. рішення OHara v. U№ited Ki№gdom of 16 October 2001, § 34). Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1 (с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення №.C. v. Italy of 11 Ja№uary 2001, § 45).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створіть загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24.02.2022 року на всій території України запроваджено воєнний стан.

Крім того, суд враховує, обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів у матеріалах кримінального провадження, що вказують на причетність до вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, зокрема і те, що ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків, не працює та відсутність у підозрюваного постійного місця роботи.

Більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу, що строки запобіжного заходу не можуть перевищувати 60 днів, а також строків досудового слідства, у зв`язку з чим запобіжні заходи можуть бути застосовані відповідно до строку закінчення досудового слідства та на строк, що не перевищує 43 доби, тобто до 19.11.2024.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 погоджене прокурором Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000226, внесеному до ЄРДР 16.09.2024 відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період з 22:00 по 06:00 годин наступної доби, строком на 43 доби, тобто до 19.11.2024, що полягає в забороні залишати підозрюваному житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду який здійснює досудове розслідування, судовий розгляд у вказаному кримінальному провадженні за першою вимогою;

- не відлучатися із будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1